Ухвала
Іменем  України
 
20 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 450/2018/18
провадження № 61-4918ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),
ВСТАНОВИВ:
01 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б. О. (далі - державний виконавець Пустомитівського РВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) Фенич Б. О.). 
На обґрунтування скарги заявник зазначала, що 22 січня 2022 року засобами поштового зв'язку вона отримала постанову державного виконавця ПустомитівськогоРВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) Фенич Б. О. від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника, винесену в межах виконавчого провадження № 67951233 з виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року в справі № 450/2018/18 про стягнення з  ОСОБА_1 судового збору у розмірі 454, 00 грн.
ОСОБА_1 стверджувала, що державним виконавцем належним чином не виконано вимоги норм Закону України «Про виконавче провадження», безпідставно застосовано статтю 56 цього Закону, внаслідок чого неправомірно накладено арешт на грошові кошти, що їй належать.
Вважала, що у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки у виконавчому листі зазначено, що він може бути пред'явлений до виконання до 14 серпня 2021 року, однак постанова про відкриття виконавчого провадження № 67951233 від 20 грудня 2021 року винесена державним виконавцем Пустомитівського РВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) Фенич Б. О. з порушенням визначеного законом строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати дії та бездіяльність Пустомитівського РВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) щодо неналежного виконання закону неправомірними; скасувати постанови про арешт коштів боржника від 20 грудня 2021 року; зобов'язати державного виконавця усунути порушення в спосіб поновлення права боржника на доступ до правосуддя.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року у задоволенні скарги відмовлено.    
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що покликання скаржникf на порушення строків пред'явлення виконавчого листа до виконання є помилковим та не відповідає обставинам справи, а оскільки з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем виноситься постанова про арешт коштів боржника в розмірі суми стягнення з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для визнання їх неправомірними.
Постановою Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року скасовано, скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Суд апеляційної інстанції мотивував постанову тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця з пропуском строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України, з заявою про поновлення судом указаного строку із зазначенням поважності причин його пропуску не зверталась. 
03 квітня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслаладо Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині залишення без розгляду її скарги і закрити провадження у справі № 450/2018/18. 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не було досліджено всі надані докази та не надано їм належної оцінки, здійснено втручання в немайнові права споживача електричної енергії, не забезпечено права на справедливий суд.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Установлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Львівобленерго» в особі Пустомитівського РЕМ вартість спожитої електроенергії в сумі 15 025, 65 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762, 00 грн.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року визнано нечинним та провадження у справі закрито за відсутністю предмета спору.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено. Попереджено ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0, 3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення відмовлено та стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 454, 00 грн судового збору, відстроченого до ухвалення судового рішення у справі. Повторно попереджено ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0, 3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області 25 червня 2021 року видано виконавчий лист № 450/2018/18, на підставі якого 20 грудня 2021 року державним виконавцем Пустомитівського РВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) Фенич Б. О. відкрито виконавче провадження № 67951233.
Постановою державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) Фенич Б. О. від 20 грудня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 300, 00 грн.
Також постановою державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) Фенич Б. О. від 20 грудня 2021 року в межах виконавчого провадження № 67951233 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів в розмірі 799, 40 грн.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. 
Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. 
Відповідно до частини п'ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Упостанові від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) Верховний Суд зазначає, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причинза заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргоюабо викладається у скарзіу вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строкуна подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їхз'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розглядупри її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявниковіможе бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Також Верховним Судом у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 361/1335/20 (провадження № 61-15507св20) вказано на те, що судамнеобхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядокобчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено залишається без розгляду.
Установивши, що з заявою про поновлення строку для подання скарги із зазначенням поважності причин його пропуску ОСОБА_1 до суду не зверталась, належних та допустимих доказів на підтвердження обставини отримання нею саме 22 січня 2022 року оскаржуваної постанови державного виконавця від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника суду не надала, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 у зв'язку з пропуском нею десятиденного строку звернення зі скаргою, передбаченого статтею 449 ЦПК України, та відсутністю клопотанняпро поновлення указаного строку із зазначенням поважності причин його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовити.  
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                          Є. В. Коротенко