Дата документу 12.06.2023 Справа № 334/5930/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №334/5930/22                    Головуючий у 1 інстанції Фетісов М.В.
Провадження № 22-ц/807/1067/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
12 червня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманої державної допомоги одиноким матерям, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У грудні 2022 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманої державної допомоги одиноким матерям.
Позов обґрунтовано тим, що на обліку у позивача перебуває справа по призначенню допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_1 . 
Відповідачка перебуває на обліку в Управлінні з 2010 року. 
На підставі заяви відповідачки про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 09.01.2020 їй призначена і виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям.
В заяві від 09.01.2020 відповідачкою зазначено, що вона не працює, не є приватним підприємцем, трудової книжки не має. Ознайомлена з тим, що допомога призначається на шість місяців. Про всі зміни зобов`язується повідомити позивача в трьох денний строк. 
В доданій до заяви Декларації відповідачка вказала членів сім`ї: себе - ОСОБА_1 , неповнолітніх доньок - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
В Декларації про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 відповідачка вказала, що отримує лише допомогу від УСЗН по Дніпровському району, інших доходів не має. 
Рішенням Управління від 14.01.2020 відповідачці призначена допомога сім`ям з дітьми з 01.01.2020 по 30.06.2020 в сумі 4391,15 гривень. 
Розпорядженням від 19.05.2020 продовжено строк виплати допомоги одиноким матеріям по карантину з 01.07.2020 по 31.07.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08.04.2020. 
06.07.2020 відповідачка повторно звернулася з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. 
В доданій до заяви від 06.07.2020 Декларації відповідачка зазначила, що отримує соціальну допомогу одиноким матерям в Управлінні. Інших доходів не має. 
Рішенням управління від 12.08.2020 зроблено перерахунок, яким визначено, що відповідачка не має права на допомогу одиноким матерям з 01.07.2020 у зв`язку із тим, що в сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в період за який перераховується. 
На підставі виявленого порушення позивачем визначено обсяг надміру виплачених коштів та встановлено строк для їх добровільного повернення, про що повідомлено відповідачку довідкою від 12.08.2020 та повідомленням від 19.08.2020 № 03-07/4526-23.
Таким чином, відповідачка за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 незаконно отримала допомогу в сумі 4 391,15 гривня.
Просило суд стягнути з відповідачки на його користь надмірно отриману державну допомогу одиноким матерям у розмірі 4 391,15 гривня.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу.
Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що в силу ч. 3 цієї статті не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вищезазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає.
Так, встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, що 
09.01.2020 відповідачка ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району з Заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (далі - Заява від 09.01.2020), в якій просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям. В заяві відповідачем зазначено, що вона не працевлаштована, трудової книжки не має. Ознайомлена з тим, що допомога призначається на шість місяців. Про всі зміни зобов`язується повідомити позивача. Вказані обставини підтверджуються відповідною Заявою.
До Заяви від 09.01.2020 відповідачкою додана Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі - Декларація від 09.01.2020), в якій відповідачка зазначила про членів її сім`ї, отримання нею в Управлінні допомоги за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 та відомості про житлові приміщення, що перебуваються у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідок Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради Запорізької області № 121, 213 від 20.12.2019, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є ученицями 3-Б класу Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради Запорізької області.
Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання № 04-2814-443, 04-2814-444, 04-2814-441, 04-2814-442 від 09.01.2020, № 04-28/4-6091, № 04-28/4-6092, № 04-28/4-6093, № 04-28/4-6094 від 03.07.2020, відповідачка та її неповнолітні діти проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення по Дніпровському району № 302 від 09.01.2020, ОСОБА_1 отримала допомогу на трьох дітей одиноким матеріям в період з 01.07.2019 по 31.12.2019 в сумі 27 666,70 гривень.
На підставі рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 14.01.2020, відповідачці була призначена та виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям в період з 01.01.2020 до 30.06.2020 в розмірі 4 391,15 гривень.
Згідно з розпорядженням на продовження строку виплати допомоги одиноким матерям (у урахуванням доходів) № 3936 від 19.06.2020 відповідачці продовжено строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям у зв`язку із встановленням карантину на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 4 391,15 гривень.
06.07.2020 відповідачка подала позивачу Заяву, в якій просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям.
До Заяви від 06.07.2020 відповідачкою додана Декларація від 06.07.2020, в якій зазначила про членів сім`ї та наявність у неї доходу від Управління. Інших доходів не має.
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення по Дніпровському району № 2980 від 07.07.2020, відповідачка отримала допомогу на трьох дітей одиноким матеріям в період з 01.01.2020 по 31.06.2020 в сумі 26 346,90 гривень.
Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення по Дніпровському району № 2981 від 07.07.2020, відповідачка отримала допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях в період з 01.01.2020 по 31.06.2020 в сумі 10 200 гривень.
Рішенням позивача від 12.08.2020 відповідачці припинена виплата допомоги одиноким матерям у зв`язку із тим, що в сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці, що передують зверненню.
Відповідно до довідки від 12.08.2020, відповідачці здійснено переплату допомоги на дітей одиноким матеріям в сумі 4 391,15 гривня.
Повідомленням про припинення та повернення державної соціальної допомоги від 19.08.2020 № 03-07/4526-23 позивач повідомив відповідачку про розмір заборгованості та надав їй строк для її сплати до 20.09.2020. Доказів отримання відповідачкою вказаного листа суду не надано.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами, що їх регулюють.
Положеннями статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - 06.07.2020, визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Відповідно до приписів статті 18-3 Закону № 2811-XII, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.
Згідно з частинами першою та третьою статті 18-4 Закону № 2811-XII виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Припинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.
Аналогічні приписи містять і пункти 33, 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751.
Відповідно до п. 34 Порядку № 1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.
Нормами Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики № 404/246/397 від 16.07.2021, не були передбачені підстави для не призначення допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) та припинення її виплати.
Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення).
Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.
Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 01 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 р., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до пункту 34 Порядку № 1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 632.
Відповідно до пункту 35-2 Порядку № 1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020, який застосовується з 1 липня 2020 року, державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту).
В силу приписів статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пункти 35-2 Порядку № 1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020, погіршують становище відповідачки, оскільки позбавляє її права на допомогу, а тому відповідно до статті 58 Конституції України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що допомога відповідачці за липень 2020 року була призначена відповідно до законодавства, яке було чинним на період призначення, а отже призначення такої допомоги було правомірним. При цьому, була відсутня розрахункова помилка зі сторони позивача та недобросовісність з боку відповідачки. Таким чином, відповідачка отримала допомогу за наявності правових підстав.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, при вирішенні справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району залишити без задоволення.
Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 12 червня 2023 року.

Головуючий

Судді: