П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  275/191/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Миколайчук П.В.   
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
27 червня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
у березні 2023 року позивач ОСОБА_1 - звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.02.2023 працівником ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Поліщук М.В. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №466181 про притягнення його до відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1, 2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. На переконання позивача, прийнята постанова була винесена працівниками поліції безпідставно, адже позивач не здійснював рух, а поліцейський його не зупиняв, автомобіль був припаркований і знаходився біля його будинку.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 22.02.2023 працівником ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Поліщук М.В. винесено постанову серії БАБ №466181 від 22.02.2023 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення вимог ч.5 ст.121, ч.1, 2 ст.122, ч.1 ст.126, у виді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.5)
Так, відповідно до обставин вказаних у постанові ОСОБА_1 22.02.2023 року о 09 год. 51 хв., рухався на автомобілі Volkswagen Caddy, д.р.н. НОМЕР_1 по вул.Садовій у смт.Брусилів, Брусилівської ТГ, Житомирського району, будучи не пристебнутим ременем безпеки, під час зміни напрямку руху, на вимогу поліції не ввімкнув відповідний покажчик повороту, здійснив зупинку на перехресті, під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування. Тим самим порушив п.п.2.3 в, 9.2, 15.9, 2.1 а, 2.1 б, 2.1 ґ, Правил дорожнього руху України.
Згідно із п.7 постанови, в ній наявний запис про додаток відео на вимогу, при цьому відсутні відомості про технічний засіб, яким таке відео здійснено.
Відповідно до відеозапису події 22.02.2023, доданого до відзиву, на ньому зафіксовано, зокрема, обставини перебування позивача в автомобілі Volkswagen Caddy, д.р.н. НОМЕР_2 в смт.Брусилів, процедуру оформлення матеріалів у справах про адмінправопорушення щодо позивача та дії поліцейських щодо фіксації вчинення позивачем діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення (а.с. 31).
Зі змісту рапорту працівника поліції від 22.02.2023 о 10 год.05 хв. надійшло повідомлення про те, що за адресою смт. Брусилів, по вул.. Полякова Брусилівської ТГ, Житомирського району рухався автомобіль д.р.н. НОМЕР_2 білого кольору водій якого перебуває за кермом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 30).
Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду для її скасування. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вирок суду від 13.03.2023 у справі № 275/187/23 в силу преюдиційності встановлених фактів є належним, допустимим та достатнім доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Volkswagen" моделі "Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 при події 22.02.2023, за наслідкам якої щодо позивача було винесено постанову серії БАД № 466181 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.36 КУпАП, тобто вказаним доказом спростовано пояснення позивача та його представника щодо відсутності факту керування ним автомобілем.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Положеннями п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст.222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
За приписами п.п.2.3в, 9.2, 15.9, 2.1а, 2.1б, 2.1ґ ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом; зупинка забороняється зокрема на перехрестях та ближче 10м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Санкція ч.5 ст.121 КУпАП передбачає адміністративне покарання за порушення правил користування ременями безпеки у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративне покарання за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративне покарання за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративне покарання за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги стосовно безпідставності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне. 
Так, як вірно встановлено судом першої інстанції, як на підставу свого позову ОСОБА_1 зазначає виключно ту обставину, що він не керував зазначеним транспортним засобом 22.03.2023. 
Поряд з цим, з матеріалів справи слідує, що відповідно до витребуваного судом першої інстанції вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.03.2023 у справі №275/187/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Вказаним вироком встановлено, що 22 лютого 2023 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_1 рухався по вулиці Садовій в смт.Брусилів Житомирського району Житомирської області на транспортному засобі марки "Volkswagen" моделі "Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору. В цей час на планшетний пристрій працівників поліції СРПП СПД №1 відділу поліції №2 Житомирського районного управління Національної поліції в Житомирській області надійшло повідомлення про те, що по вул.Поляковій в смт.Брусилів водій автомобіля "Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, перебуває за кермом в стані алкогольного сп`яніння. Під час опрацювання виклику працівниками поліції було помічено вказаний в повідомленні автомобіль. Поліцейські СРПП СПД №1 відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, які відповідно до розстановки сил та засобів 22.02.2023 з 08 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., на службовому автомобілі марки "Skoda Rapid" р.н. НОМЕР_3 , здійснювали патрулювання та забезпечення громадського порядку на території Брусилівської селищної територіальної громади та з метою перевірки інформації та документування виявленого адміністративного правопорушення і притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію України", зупинили транспортний засіб марки "Volkswagen " моделі "Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору під керуванням ОСОБА_1 .. Після цього, працівники СРПП СПД №1 відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Поліщук М.В. та Невойт К.А. , перебуваючи у однострої (форменому одязі) працівника поліції, із наявними нагрудними жетонами та нагрудними відео-реєстраторами, з метою особистої безпеки та уникнення створення аварійної ситуації на проїжджій частині, підійшли до пасажирських дверцят зупиненого ними вказаного транспортного засобу. Після чого, поліцейським СРПП СПД №1 відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Невойтом К.А. на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ОБ № 090149 за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього, поліцейським СРПП СПД №1 відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Поліщук М.В. на ОСОБА_1 винесено адміністративну постанову серії БАД № 466181 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.36 КУпАП (а.с. 48-49).
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №640/10625/21 зазначено, що преюдиційними є факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення й окреслюється його суб`єктивними і об`єктивними межами, згідно з якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їхні правонаступники, не можуть знову оскаржувати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу, навіть коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того самого питання між тими самими сторонами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що в контексті розгляду даної справи позивач намагається оспорити факт керування ним 22.03.2023 транспортним засобом марки "Volkswagen " моделі "Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 , попри те, що дана обставина встановлена вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.03.2023 у справі № 275/187/23 і з урахуванням вимог ч.6 ст.78 КАС України обов`язково приймається до уваги адміністративним судом. 
Водночас, посилання апелянта на ч.7 ст.78 КАС України колегія суддів вважає помилковим, оскільки, як зазначалося вище, в силу правової властивості законної сили вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.03.2023 у справі № 275/187/23 у межах даної справи підлягає застосуванню положення ч.6 ст.78 КАС України. 
Зважаючи на те, що інших підстав для скасування постанови від 22.02.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №466181 в апеляційній скарзі не зазначено, то суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції обґрунтовано визнано правомірність її винесення. 
Положення ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.