Справа № 349/341/23 
Провадження № 33/4808/286/23 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Романківа І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1   на постанову Рогатинського районного  суду Івано-Франківської області від 16  березня  2023  року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536  грн. 80 коп.,

                                                      в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 18.46  год.  в смт. Букачівці по вул. Центральна керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 310 D,  д.н.з. НОМЕР_1 стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Романків І.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду першої інстанції  незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального  та процесуального права, а отже такою,що підлягає скасуванню.
На думку апелянта огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведений  з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП  і вважається недійсним.
Вказує на те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено з порушенням чинного законодавства без достатньої для цього правової підстави.
Сторона захисту зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейським було здійснено без достатньої правової підстави. 
Вважає, що за таких обставин усі дії працівників поліції були вчинені після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у тому числі і направлення останнього для проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірним.
На його думку суд першої інстанції при прийнятті  оскаржуваної постанови зайняв явно упереджену, непослідовну  та необ`єктивну  позицію, при прийнятті рішення про визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення послався на докази, які не можуть вважатися належними та допустимими, оскільки отримані не в порядку, визначеному чинним законодавством.
Звертає увагу, що судом першої інстанції в повній мірі було проігноровано доводи захисника, не було наведено жодних мотивів  та обґрунтування щодо їх неврахування, а самі доводи захисника, висловлені в судовому засіданні, відображено частковою.
Вказує, що зі змісту матеріалів з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що працівник поліції  всупереч вимогам ст.266 КУпАп запропонував водію два альтернативних варіанта поведінки, а саме пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або проїхати до найближчого лікувального закладу.
Звертає увагу на те, що наявність в матеріалах провадження направлення водія до медичного закладу свідчить про те, що останній не погодився із результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмовився від проходження огляду у медичному закладі. 
Просить постанову суду першої інстанції  скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Романків І.М. не з`явились, хоча в установленому законом порядку були повідомлені про розгляд провадження. 
При цьому, захисником адвокатом Романків І.М. була подана заява про розгляд провадження за його відсутності  та відсутності особи,яка притягається до адміністративної відповідальності.   
Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).
Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника адвоката Романківа І.М.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомлена про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші. 
Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що захисник Романків І.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною.необгрунтованою, винесеною з порушенням норм  матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість  КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року  та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.  
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.
Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Рогатинський  районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Правильність вищевказаних висновків суду повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336449 від 20.02.2023 року, ОСОБА_1   20.02.2023 о 18 год. 46  хв. в смт. Букачівці по вул. Центральна керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» дн.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alkotest 6810». Результат огляду позитивний 1.74%. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився..
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським  СРПП ВП №4 (м.Рогатин) сержантом поліції Максимівом Степаном Руслановичем, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, про що свідчить її власноручний підпис.
До протоколу про адміністративне правопорушення було додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; тестом № 0197 від 20.02.2023 року з результатом 1,74 % проміле; направлення на огляд  водія транспортного засобу з метою виявлення стан сп`яніння; рапортом поліцейського, відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску.
ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію, про що свідчить його  власноручний підпис.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи,  яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.
Як вбачається з роздруківки приладу Drager ARBH-0653 (а.с.3) тест № 0197 в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 20.02.2023 року о 18 год. 59 хв. було встановлено, що останній  перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1,74 % проміле. На чеку приладу зазначено, що прилад, яким проводився огляд  ОСОБА_1 , пройшов калібрування 27.09.2022року. (а.с. 3).
Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: почервоніння шкіри обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на визначення стану сп`яніння було проведено за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 ARСE 0197, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 1,74 % проміле. В акті огляду зазначено, що ОСОБА_1 підтвердив свою згоду із позитивним результатом, поставив свій підпис у відповідній графі, що свідчить про те, що він повністю визнавав факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та не бажав спростувати вказаний позитивний результат огляду шляхом проведення повторного медичного огляду у закладі охорони здоров`я. 
Так, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2).
Згідно із пунктом 5 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Зі змісту доводів захисника Романківа І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі . оскільки працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без законних на те підстав не можуть бути взяті судом до уваги.
До матеріалів справи, долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 220487 від 20 лютого 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки він порушив п.2.9 в) п.9.9 б) ПДР. Порушенням водієм цих Правил дорожнього руху щодо неналежного освітлення заднього номерного знаку, стали підставою для зупинки транспортного засобу.
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. 
Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд  неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.  

Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що  захисник адвокат Романків І.М. вважає, що під час проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції було істотно порушено вимоги ст.266 КУпАП у зв`язку з чим результати такого огляду повинні бути визнані недійсними. 
Перевіряючи вищевказані доводи, апеляційний суд виходить із сукупності доказів, які були досліджені судом першої інстанції з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення. 
Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в  закладах охорони здоров`я.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вказаного закону  присутність двох свідків є обов`язковою тільки у тому разі, коли огляд на стан  сп`яніння  проводиться поліцейським без застосування технічних засобів відеозапису. 
Апеляційний суд вважає, що  працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння  за допомогою приладу Драгер.
Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов відповідний огляд на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, саме як водій транспортного засобу. 
Згідно рапорту поліцейського СРПП відділення поліції № 4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області сержант поліції Максимів С. (а.с.4), 20.02.2023 року  близько 18 год.46 хв. під час патрулювання смт.Букачівці, вул.Центральна було виявлено транспортний засіб Mercedes-Benz 310 D  номерний знак НОМЕР_1 , у якого недостатньо освітлювався задній номерний знак, чим порушив п.п. 2.3 в ПДР України, тому було прийнято рішення зупинити вищевказаний автомобіль для перевірки. Після зупинки на вимогу працівників поліції водій вказаного транспортного засобу не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9 б ПДР України. Під час перевірки документів було встановлено, що водієм даного транспортного засобу засобу являється громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 . Під час спілкування із водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння шкіри обличчя. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне освідування на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810», а також проведення такого огляду в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в результаті чого було отримано позитивний результат 1,74% проміле. ОСОБА_1 з результатом приладу погодився, що підтверджується підписом у акті огляду на стан сп`яніння, від  проходження освідування у медичному закладі відмовився.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області майора поліції Веретенському Є. про законність своїх дій.
Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.
Зокрема, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи, які були здійсненні працівниками поліції.
З вищевказаного відеозаписів вбачається, що на першому відеофайлі зображено, як працівники поліції 20.02.2023 року о 18.46 було зупинено транспортний засіб «Mercedes -Benz Sprinter 310 D»  під керуванням ОСОБА_1 , де в останнього були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння шкіри обличчя,різкий запах алкоголю. Як вбачаєтьсяз відеозапису,водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Alkotest 6810».  Таким чином, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою технічного засобу Драгер, результат якого показав 1.74 % проміле.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у ОСОБА_1 працівниками поліції було з`ясовано чи згоден він із результатом огляду на визначення стану сп`яніння, на що останній погодився.
Таким чином, на відеозаписі, який здійснений працівника поліції містяться відомості того, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alkotest 6810» ОСОБА_1 був ознайомлений  із результатом проходження огляду 1, 74 проміле та його згода із ним.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.  
Наявність долучених відеозаписів, здійснених працівниками  поліції дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу повністю погодилася з встановленими результатами і не наполягав на проведенні огляду в закладах охорони здоров`я. 
Апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .
Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів, поза розумним сумнівом, свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він  керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер  вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення. 
З огляду на наведене  підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-
                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Романківа І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня  2023 року щодо ОСОБА_1   за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                О.П. Васильєв