П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/37022/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Токарева Марія Сергіївна  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
17 квітня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області  про визнання протиправною бездіяльності, скасування вимоги, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

  - визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Житомирській області, що полягає у не скасування вимоги за №Ф-234288-51 від 24.02.2021 та боргу із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37788 грн. 74 коп., нарахованого ОСОБА_1 , як фізичній особі-підприємцю, протиправною;

 - скасувати вимогу за №Ф-234288-51 від 24.02.2021 та борг у сумі 37788 грн. 74 коп. по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахований Головним управлінням ДПС у Житомирській області ОСОБА_1 , як фізичній особі-підприємцю, помилково.

2. В обґрунтування позову позивач зазначав, що отримав від відповідача вимогу про сплату боргу (недоїмки), в якій зазначено обов`язок відповідача як фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний внесок у сумі 37788,74 грн. Доходів в Україні від підприємницької діяльності не отримував, оскільки з 2016 року позивач проживає і працює за кордоном - у Федеративній Республіці Німеччина, податки за нього, як найманого працівника, сплачує роботодавець. Також вказано, що він не обирав право на добровільну сплату єдиного внеску, відповідну заяву не подавав. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 27 лютого 2023 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду позов задоволено частково.

3.1. Визнано бездіяльність протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Житомирській області, що полягає у не скасування вимоги за №Ф-234288-51 від 24.02.2021 за період квітень-серпень 2017 року на суму 3520 грн.
3.2. Скасовано вимогу за №Ф-234288-51 від 24.02.2021 за період квітень-серпень 2017 року на суму 3520 грн.

3.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.4. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4 . Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. Апелянт зазначив, що  отримав від відповідача вимогу про сплату боргу (недоїмки), в якій зазначено обов`язок відповідача як фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний внесок у сумі 37788,74 грн. Доходів в Україні від підприємницької діяльності не отримував, оскільки з 2016 року позивач проживає і працює за кордоном - у Федеративній Республіці Німеччина, податки за нього, як найманого працівника, сплачує роботодавець. Також вказав, що він не обирав право на добровільну сплату єдиного внеску, відповідну заяву не подавав.     

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 був зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 10.01.2012 по 20.10.2021.

7. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області    було сформовано вимогу про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з ЄСВ від 24 лютого 2021 року № Ф-234288-51 на суму 37788,74 грн.

8. Водночас, зі змісту вимоги №Ф-234288-51 від 24.02.2021 з єдиного соціального внеску на загальну суму 37788,74 грн.  не можливо встановити період за який нараховано борг.

9. Разом з тим, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що за ОСОБА_1 обліковується недоїмка зі сплати ЄСВ на суму 37788,74 грн., яка виникла за рахунок наступних нарахувань:

- 09.02.2018 нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 рік на суму 8448,00 грн. по терміну сплати до 09.02.2018. Сума заборгованості становила 8448,00 грн.;

- 19.04.2018 нарахування єдиного внеску за січень - березень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.04.2018, сума заборгованості становила 10905,18 грн.;

- 19.07.2018 нарахування єдиного внеску за квітень - червень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.07.2018. Сума заборгованості становила 13362,36 грн.;

- 19.10.2018 нарахування єдиного внеску за липень - вересень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.10.2018. Сума заборгованості становила 15819,54 грн.;

- 21.01.2019 нарахування єдиного внеску за жовтень - грудень 2018 року на суму 2457,18 грн., по терміну сплати 21.01.2019. Сума заборгованості становила 18276,72 грн.;

- 19.04.2019 нарахування єдиного внеску за січень - березень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 19.04.2019. Сума заборгованості становила 21030,90 грн.;

- 19.07.2019 нарахування єдиного внеску за квітень - червень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 19.07.2019. Сума заборгованості становила 23785,08 грн.;

- 21.10.2019 нарахування єдиного внеску за липень - вересень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 21.10.2019. Сума заборгованості становила 26539,26 грн.;

- 20.01.2020 нарахування єдиного внеску за жовтень - грудень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 21.10.2020. Сума заборгованості становила 29293,44 грн.

- за січень - лютий 2020 року на суму 2078,12 грн. по терміну сплати 21.04.2020. Сума заборгованості становила 31371,56 грн.;

- за червень 2020 року на суму 1039,06 грн. по терміну сплати 20.07.2020. Сума заборгованості становила 32410,62 грн.;

- за липень-вересень 2020 року на суму 3178,12 грн. по терміну сплати 19.10.2020. Сума заборгованості становила 35588,74 грн.;

- за жовтень-листопад 2020 року на суму 2200,00 грн. по терміну сплати 19.01.2021. Сума заборгованості становила 37788,74 грн.

10. Вважаючи протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-234288-51 від 24.02.2021, позивач звернувся до суду. 

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 4-5 цієї постанови.

12. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платники єдиного соціального внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок. Законом України від 06.12.2016 № 1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону № 2464, що діють з 01.01.2017, зокрема щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464). З прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесені зміни до Закону № 2464, що набрали чинності з 01.01.2018, зокрема, щодо строків сплати зобов`язань фізичними особами-підприємцями (в т.ч., які перебувають на спрощеній системі оподаткування). Так, з 01.01.2018 всі фізичні особи-підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування), окрім звільнених ст. 4 Закону категорії страхувальників, зобов`язані сплачувати за себе єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, тобто змінено період (рік на квартал). Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДФС України (ДПС України), поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, є недоїмкою.     

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Закон №2464-VI, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

14. Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

15. По суті це зведений внесок за різними видами страхування.

16. Метою запровадження ЄСВ є необхідність консолідації діяльності фондів в частині розподілу внесків на соціальне та пенсійне страхування.

17. Цей платіж замінив собою чотири окремих нарахування, які нараховували та утримували на фонд оплати праці працюючих, а саме до Пенсійного фонду, до фондів страхування на випадок безробіття, до фонду із тимчасової втрати працездатності, до фонду від нещасних випадків на виробництві.

18. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону N 2464-VI).

19. За приписами статті 2 Закону №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

20. Згідно пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

21. З прийняттям Закону України від 03.10.2017 №2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесені зміни до Закону №2464, що набрали чинності з 01.01.2018, зокрема щодо строків сплати зобов`язань фізичними особами-підприємцями (в т.ч. які перебувають на спрощеній системі оподаткування). Так, з 01.01.2018 всі фізичні особи-підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування), окрім звільнених ст. 4 Закону категорії страхувальників, зобов`язані сплачувати за себе єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, тобто змінено період (рік на квартал). Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДФС України (ДПС України), поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника.

22. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VІ недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

23. Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VІ податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

24. Наведене правове регулювання беззаперечно свідчить на користь висновку, що визнання особи платником єдиного внеску пов`язане з фактом її реєстрації як фізичної особи-підприємця.

25. Відповідно до пункту 14.1.226 статті 14 Податкового Кодексу України, самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою підприємцем або проводить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність участь фізичної особи в науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

26. Відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу самозайнятої особи Законом №2464-VI не врегульовано.

27. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, діяльності, спрямованої на отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

28. Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

29. Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці або як самозайняті особи, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

30. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19 адміністративне провадження №К/9901/28514/19. 

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

31. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

32. Судом першої інстанції було витребувано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування за формою ОК-5.

33. Зміст вказаної довідки свідчить, що у період з 2017 року листопад 2020 року, тобто за період нарахування недоїмки з ЄСВ, яка є предметом даного спору, мінімальну суму страхового внеску ОСОБА_1 було сплачено лише у квітні-серпні 2017 року. У інші періоди мінімального страхового внеску сплачено не було.

34. Що стосується доводів апелянта щодо того, що з 2016 року він проживає і працює за кордоном - у Федеративні Республіці Німеччина, податки за нього, як найманого працівника, сплачує роботодавець колегія суддів зазначає наступне.

35. 04 жовтня 1996 року набула чинності Угода між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно ( надалі Угода).

36. За приписами ч.3 ст.2 Угоди існуючими податками,   на   які   поширюється ця Угода, зокрема, є:

а) в Україні: податок на прибуток підприємств, прибутковий податок з громадян, податок на майно підприємств і податок на нерухоме майно громадян;

b) у Федеративній Республіці Німеччина: прибутковий податок, корпоративний податок, податок на майно і промисловий податок.

37. Аналіз наведеної норми свідчить, що апелянтом не враховано, що згадана Конвенція спрямована на уникнення подвійного оподаткування. У цій же справі спірним є нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиного внеску) як консолідованого страхового внеску, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

38. Слід наголосити, що за приписами ч.2 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок не входить до системи оподаткування.

39. Правові відносини, пов`язані із соціальним страхуванням, не є тотожними відносинам, пов`язаним зі справлянням податків, а тому питання страхування не є предметом регулювання Конвенції між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень, зважаючи на що її положення не є такими, що обґрунтовують правомірність несплати єдиного внеску.

40. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

41. Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

42. У суду немає жодних правових підстав вважати виконаним встановлений Законом №2464-VІ обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску, при тому що він мав статус фізичної особи - підприємця та за нього сплата в Україні єдиного внеску не проводилась ні самим позивачем, ні третіми особами.

43. Що стосується посилання апелянта щодо того, що відповідач позбавив його законного права вчасно подати заяву про списання боргу зі сплати ЄСВ за період з 2017 по 2020 рр. включно, оскільки оскаржувану вимогу було сформовано 24.02.2021, однак, отримана вона була ним лише у вересні 2021 року.

44. 01.01.2021 набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13.05.2020 №592-IX (Закон №592-IX), яким розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" №2464-VI доповнено пунктом 9-15 такого змісту:

 "Підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників", а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників":

 а) платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше;

б) платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

45. Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

46. Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників";

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

47. У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

48. Штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються.

49. Вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

50. Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню".

51. Тобто, передумовою для списання несплачені станом на 01.01.2021 суми недоїмки, нарахованої платникам єдиного внеску, за період з 01.01.2017 по 01.01.2021 є звернення платника із відповідною заявою до контролюючого органу, а також подання державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи-підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 01.01.2017 по 01.01.2021.

52. Матеріали справи не містять доказів, щодо того, що оскаржувану вимогу відповідачем не було своєчасно направлено та отримано апелянтом лише у вересні 2021 року, що позбавило його можливості заяву про списання боргу зі сплати ЄСВ за період з 2017 по 2020, з огляду на що колегія суддів вважає безпідставним такі доводи апелянта.

53. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

54. Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

55. Відповідно до статті 8 Закону про Державний бюджет України на 2017 встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у розмірі 3200 гривень.

56. З огляду на наведені норми законодавства розмір мінімального страхового внеску за місяць у 2017 році становив 704,00 грн.

57. Щодо доводів апелянта про скасування боргу із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, колегія суддів зазначає наступне.

58. Організацію діяльності з ведення контролюючими органами оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422), (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

59. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу 2 Порядку №422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

60. З огляду на викладене,  скасування боргу, зокрема у картці особового рахунку апелянта є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, які будуть вчинені   відповідачем в процесі виконання рішення суду щодо скасування податкової вимоги про сплату недоїмки.

61. Окрім того, колегія суддів зазначає, що захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

62. Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача  про скасування боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне  страхування не підлягала задоволенню. 

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

63. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

64. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

65. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

66. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

67. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

68. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Сушко О.О.