УХВАЛА
24 травня 2023 року
м. Київ
справа №215/770/21
адміністративне провадження №К/990/17292/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Сатановської Лариси Валентинівни про визнання протиправною бездіяльності,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Сатановської Л.В., в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Сатановської Л.В. за результатом розгляду заяви від 04 січня 2021 року вх. С-9, яка виявилась у порушенні встановленого ст. ст. 3, 19, 22, 49, 68, 144 Конституції України порядку та встановити наявність у неї компетенції (повноважень) розглядати заяву;
- визнати протиправною бездіяльність завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Сатановської Л.В. за результатом розгляду заяви від 04 січня 2021 року вх. С-9, яка виявилась у порушенні управлінської функції відповідно до п. п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 КАСУ;
- визнати протиправною бездіяльність завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Сатановської Л.В. за результатом розгляду заяви від 04 січня 2021 року вх. С-9, яка виявилась у відмові надати повідомлення про повноваження осіб, які розглядали заяву і надати належно завірені дві копії заяви з реєстраційними номерами та копію посадової інструкції голови виконавчого комітету;
- визнати протиправною бездіяльність завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Сатановської Л.В. за результатом розгляду заяви від 04 січня 2021 року вх.С-9, яка виявилась у не підкоренні ст.ст. 3, 19, 22, 68 Конституції України, у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої належним функціонуванням системи місцевого самоврядування, недбалістю і помилками її у не вжитті заходів до усунення причин що породжують подання заяви та зазначити закон вимоги якого порушено нею згідно ст. 249 КАС України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року адміністративний позов повернуто позивачці.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених судом, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 05 січня 2023 року та від 07 березня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.
08 травня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 07 червня 2022 року, останнім днем строку звернення з даною касаційною скаргою є 08 липня 2022 року, а касаційну скаргу подано лише 13 грудня 2022 року.
Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано ним 27 листопада 2022 року, що підтверджується штрихкодовим ідентифікатором на конверті за номером. Вказує, що зворотнє поштове повідомлення з відміткою про отримання нею оскаржуваного судового рішення знаходиться в матеріалах справи. 
Разом з тим ухвалами Верховного Суду від від 05 січня 2023 року та від 07 березня 2023 року було повернуто касаційну скаргу, що у свою чергу свідчить про те, що суд свідомо вчасно не витребував справу і процесуально відмовляється з`ясовувати дату отримання скаржницею судових рішення
Скаржник зазначає про обов`язок суду відповідно до статті 251 КАС України з`ясовувати день вручення учасникам справи судових рішень під розписку та вказує, що доказом вручення судового рішення є саме проставлення у рекомендованому поштовому повідомленні відмітки про вручення поштового відправлення. 
Водночас суд звертає увагу скаржника, що матеріали справи на час подання касаційної скарги у суді касаційної інстанції відсутні.
Належними доказами на підтвердження отримання копії оскаржуваного судового рішення можуть бути конверт з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку (його копія), копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф.119), довідка відділення поштового зв`язку тощо.
Окрім того, за інформацією офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором містяться лише відомості щодо дати та місця прийняття відправлення, шлях відправлення та дату, місце і статус вручення поштового відправлення.
Водночас вказані відомості не містять інформацію щодо найменування/П.І.П. відправника та одержувача та інформації щодо змісту вкладення.
Таким чином, із вказаних відомостей не можливо ідентифікувати відправника та одержувача (суд та учасника справи), а також з`ясувати, зміст вкладення поштового відправлення (судове рішення та номер справи).
Отже, саме лише зазначення штрихкодового ідентифікатора установи поштового зв`язку без надання поштового конверту (копії), яким направлялося скаржнику оскаржуване судове рішення та який містить відомості щодо відправника та одержувача, а також відбиток календарного штемпеля установи поштового зв`язку, не є належним доказом на підтвердження дати вручення поштового відправлення одержувачу. 
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як неналежне обґрунтування об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку. Інших підстав для поновлення строку касаційного оскарження скаржником не наведено.
Частиною другою статті 44 КАС України передбачено, що на учасників справи покладається обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з касаційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Статтею 329 КАС України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Слід зазначити, що право у визначених законом випадках на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Разом з тим обґрунтування скаржника щодо пропуску строку на касаційне оскарження в зв`язку з карантинними обмеженнями не містять доводів щодо неможливості вчинення скаржником відповідних процесуальних дій щодо своєчасного оскарження судових рішень з дотриманням встановленого строку на касаційне оскарження та не підтверджені відповідними доказами, а містять лише загальне посилання на пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України.
Враховуючи положення частин першої та другої статті 329 КАС України, не надання скаржником доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів (конверта з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку, довідки відділення поштового зв`язку тощо).
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 329-332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до завідувача відділу економіки та промисловості виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Сатановської Лариси Валентинівни про визнання протиправною бездіяльності залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів (конверта з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку, довідки відділення поштового зв`язку тощо).
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог частини третьої статті 332 КАС України у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                                                   А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                                        Л.О. Єресько

                                                                                                                                                 В.М. Соколов