ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1047/23 Справа № 243/2259/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Агєєва О.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 243/2259/22
провадження № 22-ц/803/1047/23
       
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В., 
за участю секретаря судового засідання – Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/2259/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії,
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,
на рішення Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2022 року (суддя Агеєва О.В.), повне судове рішення складено 30 вересня 2022 року,–

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в обґрунтування якого посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько – ОСОБА_2 . У червні 2021 року вона звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 20/2021. Після відкриття спадкової справи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області із запитом щодо розміру недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 . Листом від 03.07.2021 року відповідач повідомив приватного нотаріуса Захарченко В.В., що недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до складу спадщини ОСОБА_2 , становить 67 848,42 грн. 01 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з нарахованої але не виплаченої пенсії у розмірі 67 848,42 грн. 05 жовтня 2021 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплачу невиплаченої пенсії відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, однак виплати не було здійснено. 31 січня 2022 року адвокатом Лисенко Л.В. на адресу Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено адвокатський запит. Листом від 10 лютого 2022 року Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, оскільки у неї закінчився термін дії довідки внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи вищезазначене, просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на свою користь невиплачену суму пенсії в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 67 848,42 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму пенсії в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 67 848,42 грн та судовий збір в розмірі 984,46 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у видачі спадщини у зв`язку з тим, що термін дії довідки внутрішньо переміщеної особи має позначку «термін дії довідки закінчився». Оскільки залишок невиплаченої суми пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 становить 67 848,42 грн, яка увійшла до складу спадщини після його смерті, та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину на суму 67 848,42 грн, тому ці кошти повинні бути виплачені позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області посилається на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що підтверджує особу заявника. Позивач не скористався належною за законом процедурою, а саме, не звернувся до Головного управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії з необхідним пакетом документів.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відзив мотивований тим, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. Посилання відповідача щодо надання позивачем неповного пакету документів не може бути прийнято апеляційним судом до уваги, оскільки позивачем разом із заявою надано повний пакет документів, до того ж, відповідач не наділений правом на отримання інформації стосовно скасування довідки внутрішньо переміщеної особи. Жодним нормативно-правовим актом не надано таких повноважень пенсійному фонду.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити. 

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Торез Донецької області помер ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 27 травня 2021 року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 338.

Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно, на яке видано Свідоцтво, складається з залишку недоотриманої пенсії, в сумі 67 848,42 грн, наявність якої підтверджується Листом від 08 липня 2021 року №0500-1804-8/30702, виданої Управлінням обслуговування громадян Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійний фонд України.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, разом з заявою надала перелік необхідних документів, відповідно до додатку до заяви, а саме: копію Паспорту громадянина України, Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Довідку про відкриття рахунку в банку, Свідоцтво про право на спадщину за законом та Свідоцтво про смерть.

Рішенням відповідача за № 914280171982 від 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті недоотриманої суми пенсії, яка увійшла у спадщину, з тих підстав, що згідно інформації управління соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Довідка внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 станом на 20 жовтня 2021 року має статус «закінчення терміну дії». Виходячи з наведеного прийнято рішення про відмову у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за заявою від 05 жовтня 2021 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у видачі спадщини у зв`язку з тим, що термін дії довідки внутрішньо переміщеної особи має позначку «термін дії довідки закінчився». Оскільки залишок невиплаченої суми пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 становить 67 848,42 грн, яка увійшла до складу спадщини після його смерті, та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину на суму 67 848,42 грн, тому ці кошти повинні бути виплачені позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із недоотриманої пенсії в розмірі 67 848,42 грн, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом.

ОСОБА_1 є спадкоємцем усього майна за законом після смерті батька ОСОБА_2 , та у передбачений статтею 1270 ЦК України строк, прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно з пунктом 2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі – Порядок), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо виплати недоотриманої пенсії її батька. При цьому, позивачем у справі до пенсійного фонду були надані такі документи: копія паспорта НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ідентифікаційний номер; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.10.2021 року, серія НРН № 831711 та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі; довідка про взяття на облік ВПО від 01.03.2017 року № 0000129522; довідка з банківськими реквізитами, який відкрито у відділенні АТ «Ощадбанк».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 листопада 2021 року у виплаті недоотриманої пенсії відмовлено, оскільки довідка переміщеної особи ОСОБА_1 недійсна. Також зазначено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням ОСОБА_1 має право оскаржити дії управління в Пенсійному фонді України або судовому порядку.

Отже, з вищезазначеного випливає, що ОСОБА_1 для отримання недоотриманої пенсії її померлого батька зверталася до пенсійного фонду за визначеною процедурою з наданням всіх передбачених Порядком документів, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо неправомірності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у видачі спадщини.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що позивач не скористалася належною за законом процедурою, а саме, не звернулася до пенсійного фонду із заявою про виплату недоотриманої пенсії з необхідним пакетом документів, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 листопада 2021 року № 914280171982 «Про відмову у виплаті недоотриманої пенсії».

Отже, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 невиплаченої пенсії в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 в розмірі 67 848,42 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                О.О.Тимченко

Судді:                                                                        О.А. Мірута

                                                                               Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 26 квітня 2023 року.

Головуючий:                                                                О.О. Тимченко