П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/5293/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
11 квітня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В., 
позивача: ОСОБА_1 ,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення № 27 23-ї сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області від 15 грудня 2021 року про залишення без задоволення заяви позивача від 26 березня 2019 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Полонську міську раду об`єднаної територіальної громади Хмельницької області розглянути на черговій сесії ради заяву позивача від 26 березня 2019 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 в строки, порядку та у спосіб, передбачені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України, рішення;
- зобов`язати Полонську міську раду об`єднаної територіальної громади Хмельницької області надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 .
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду  від 27 липня 2022 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення 23-ї сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області № 27 від 15 грудня 2021 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким залишено без задоволення заяву гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою передачі у приватну власність;
- зобов`язати Полонську міську раду об`єднаної територіальної громади Хмельницької області, після закінчення в Україні воєнного стану, повторно розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 26.03.2019 про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ., та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Полонської міської ради із заявою від 26.03.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність в с. Новоселиця Шепетівського району Хмельницької області орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року у справі № 560/1727/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області про визнання дій протиправними, скасування пунктів рішення та зобов`язання вчинити дії; визнано протиправними дії Полонської міської ради ОТГ Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0300 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1 ; визнано протиправними та скасовано підпункт 3.1 та підпункт 3.2 пункту 3 рішення №5 71-ї сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області від 10.05.2019 про залишення без задоволення заяв ОСОБА_1 від 26.03.2019 про надання позивачу дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0300 для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1 ; зобов`язано Полонську міську раду об`єднаної територіальної громади Хмельницької області повторно розглянути на черговій сесії заяви ОСОБА_1 від 26.03.2019 про надання їй дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0300 для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1 в строки, порядку та у спосіб, передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.
Рішенням від 31.01.2020 №5 Полонська міська рада заяву позивача залишила без задоволення у зв`язку з тим, що на спірній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який оформлюється іншою особою.
Рішенням від 06.05.2020 у справі №560/1330/20, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0300 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Новоселиця Шепетівського району Хмельницької області, визнав протиправним та скасував підпункт 3.6 та підпункт 3.7 пункту 3 рішення відповідача від 31.01.2020 №5, зобов`язав відповідача повторно розглянути на черговій сесії заяву позивачки від 26.03.2019 в строки, порядку та у спосіб, передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України, та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.
Рішенням від 05.02.2021 №5 Полонська міська рада перенесла розгляд заяви позивача від 26.03.2019 до вирішення судової справи.
Рішенням від 22.03.2021 у справі №681/1342/20 Полонський районний суд Хмельницької області визнав право власності на нерухоме майно – житловий будинок з надвірними спорудами, що розміщені в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Постановою від 06.07.2021 по справі №681/1342/20 Хмельницький апеляційний суд скасував рішення Полонського районного суду від 22.03.2021 та відмовив в позові ОСОБА_2 до Полонської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
16.08.2021 позивач звернулась до Полонської міської ради із заявою, в якій просила повідомити про дату, час та місце розгляду її заяви від 26.03.2019 на засіданні постійної депутатської комісії ради із земельних відносин та засіданні ради.
17.11.2021 позивач звернулась до Полонської міської ради із заявою, в якій просила внести на розгляд 22 чергової сесії заяву від 26.03.2019.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2020 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі №560/1330/20 Полонська міська рада розгляну заяву позивача від 26.03.2019 та прийняла рішення від 15.12.2021 №27 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність в с. Новоселиця Шепетівського району Хмельницької області орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку у зв`язку з тим, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який не підтверджене заявницею відповідно до вимог статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України.
Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернулася в суд з цим позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регламентуються Земельним кодексом України.
Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).
Відповідно до абзацу першого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, за наслідками розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням підстав такої відмови.
Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є вичерпним.
Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Тобто, якщо особа, яка звернулася до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, виконала усі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, то відповідно підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.
Водночас, ЗК України не тільки визначає вичерпний перелік підстав для відмови особи в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, але й зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення такого рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.
Судом встановлено, що рішенням 23-ї сесії Полонської міської ради Полонської міської об`єднаної територіальної громади № 27 від 15 грудня 2021 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 року у справі 560/1330/20 та рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2020 у справі 560/1330/20, вирішено заяву гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою передачі у приватну власність, залишити без задоволення у зв`язку з тим, що на даній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який не підтверджене заявницею відповідно до вимог статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України.
Дослідивши оскаржуване рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що воно не може сприйматися судом як належна та мотивована відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України  у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. 
Водночас, відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
З письмових пояснень відповідача встановлено, що на земельній ділянці, на яку позивачка просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою у заяві від 26.03.2019, розташований житловий будинок, а саме за адресою:   АДРЕСА_1 , на який право власності у позивачки відсутнє, у зв`язку з чим ОСОБА_1 відмовлено в наданні такого дозволу.
В матеріалах справи міститься довідка № 361 від 10.11.2017 року про те, що будинок і господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 побудовані в 1918 році на виділеній земельній ділянці розміром 0,53 га, згідно архітектурних, санітарних та протипожежних правил чинних на час забудови, прийнятий в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалося, документи за давністю часу не збереглися.
Рішенням Новоселицької сільської ради від 01.04.1994 року № 5 гр. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,53 га, з них: для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,28 га.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельною кодекс) України від 18.12.1990 року (чинного на момент прийняття рішення Новоселицької сільської ради № 5 від 01.04.1994 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року право власності або право постійного користування посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів.
Проте, дію ст. 23 ЗК України 1990 року зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 20.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (далі - ОСОБА_4 який діяв до 04.10.2006 року.
Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, переданих їм для цілей. передбачених ст. 1 цього Декрету, зокрема: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.
Тобто, з дня прийняття рішення №5 від 01.04.1994 року Новоселицькою сільською радою у ОСОБА_3 виникло право власності на земельну ділянку розміром 0,53 га, з них: для обслуговування житлового будинку 0.2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0.2800 га.
Згідно з положеннями абз.2 п.1 розділу Х Земельного кодексу встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 
Згідно з матеріалами справи після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно. 
На виконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 відповідачем долучено до матеріалів справи копію заповіту ОСОБА_3 , посвідченого секретарем Новосельцької сільської ради, копію заяви ОСОБА_2 від 30.06.2017 про прийняття спадщини  від ОСОБА_3 , копію довідки №361 від 10.11.2017, копію погосподарської книги, копію рішення Новоселицької сільської ради від 01.04.1994 №5 (а.с.119-141). 
На виконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 КП "Бюро технічної інвентаризації"  Полонської міської ради надано довідку від 27.03.2023 №91, згідно з якою право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано; Тисменицькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області надано до суду копію спадкової справи №168/2017 після смерті ОСОБА_3 та заяву ОСОБА_5 про прийняття спадщини від ОСОБА_3 , а також копію заяви ОСОБА_2 від 02.10.2020 про надання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.194-238).
З письмових доказів, наданих на вимогу суду, встановлено, що питання встановлення спадкоємців належного ОСОБА_3 майна, зокрема, й будинку в АДРЕСА_1 , є спірним, оскільки одночасно на прийняття у спадщину майна ОСОБА_3  заявлено вимоги кількома особами, як в порядку спадкування за заповітом, так і в порядку спадкування за законом. 
Отже, враховуючи положення ст. 120 ЗК України та ст.377 ЦК України,   ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, право власності на яке за життя набула громадянка ОСОБА_3 , однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку. Згідно з матеріалами справи на вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна, який входить до складу спадщини ОСОБА_3 . 
При цьому, колегія суддів враховує, що відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також встановленого права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, не є безумовною обставиною, яка дає підстави вважати, що зазначена земельна ділянка є вільною та може бути надана у користування іншим особам на підставі рішення органу місцевого самоврядування. 
Крім того, докази перебування земельної ділянки, дозвіл на розробку проекту землеустрою якої просить надати ОСОБА_1 , у комунальній власності Полонської об`єднаної територіальної громади, відсутні.  
Згідно з п."в" ч.5 ст. 83 Земельного кодексу України  територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною. 
В даних спірних правовідносинах зазначених вище обставин не встановлено. 
З урахуванням вищезазначених обставин та нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення не містить повного аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. 
З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області, після закінчення в Україні воєнного стану, повторно розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 26.03.2019 про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ., та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1   ст.325 КАС України   та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених   ч.4   ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1   ст. 329 КАС України   касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі   17 квітня 2023 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.