Справа № 133/1974/22 
Провадження № 33/801/344/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Не погодившись з цією постановою, 24 березня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у випадку притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбудеться подвійне притягнення особи за одне і те ж правопорушення, оскільки до ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Крім того, суд першої інстанції грубо порушив права ОСОБА_1 шляхом позбавлення його та його захисника права брати участь у судовому засіданні.
В судове засідання належним чином повідомлені  ОСОБА_1   та його захисник – адвокат Проць В.А.  не з`явилися. Перед судовим засіданням до апеляційного суду адвокат Проць В.А. подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, орієнтовано на 60 днів, яке мотивоване тим, що його підзахисному повістка про виклик до суду на адресу військової частини, де він зараз перебуває, не надходила. Вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки як вбачається зі списку згрупованих поштових відправлень № 9573, який долучено до матеріалів справи, на адресу військової частини, де перебуває  ОСОБА_1 , надіслано судову повістку поштовим відправленням з трек номером 2105024839897 (а.с. 74). Станом на 02 травня 2023 року рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1  поштового відправлення, а саме судової повістки про виклик до суду, на адресу Вінницького апеляційного суду не повернулось. Проте, з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/ua) видно, що поштове відправлення за трек номером 2105024839897 вручено за довіреністю 21 квітня 2023 року (а.с. 73). 
Крім того, неможливість прибуття ОСОБА_1 у судове засідання не позбавляє права його захисника – адвоката Проця В.А. з`явитись до суду апеляційної інстанції для представництва його інтересів, маючи на це повноваження, які підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 08 вересня 2022 року та ордером серії АВ №1072182 від 17 квітня 2023 року (а.с. 68-69).
Зважаючи на це, неявка сторони не перешкоджає апеляційному розгляду справи, а відкладення її розгляду призведе до порушення строків розгляду апеляційної скарги та затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу не тільки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29 серпня 2022 року о 22 год. 40 хв. у с. Козятин, Хмільницького району Вінницької області по вул. Покровській, 5, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Honda CBR 600 RR» (незареєстрований) у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810». Результат огляду позитивний – 1,21 % проміле. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №053718, складеним 29 серпня 2022 року о 23 год. 00 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с.3). 
З роздруківки алкотестера «Alcotest Drager 6810» видно, що результат тесту позитивний - 1,21% проміле (а. с. 4).
У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд проводився за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810». Результат огляду - 1,21% проміле. ОСОБА_1 з результатами тесту погодився, про що у відповідній графі поставив свій підпис (а. с. 5). 
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 серпня 2022 року в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд проводився за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810». Результат огляду - 1,21% проміле (а. с. 6). 
У поясненнях ОСОБА_2 , відібраних інспектором ПСРПП відділення № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом ОСОБА_3 зазначено, що 29 серпня 2022 року о 22 год. 50 хв. він був запрошений у якості свідка під час складання працівником поліції адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Honda CBR 600 RR». В його присутності було проведено огляд вказаного водія на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер». Результат тесту – 1,21% проміле. Вказане свідок засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.7).
Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_4 , які також були ним засвідчені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.8). 
З відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції видно, що ОСОБА_1 на місці зупинки погодився пройти огляд на стан сп`яніння та проти результату тесту не заперечував (а. с. 11).
Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України).
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).
За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053718, складеного 29 серпня 2022 року, ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій не відмовлявся, погодився із його результатами та підписав протокол. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає необґрунтованими  доводи апеляційної скарги про те, у випадку притягнення ОСОБА_1  до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбудеться подвійне притягнення його до відповідальності за одне і те ж правопорушення, оскільки до ЄРДР вже було внесено відомості про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, з огляду на таке.
Положення ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. 
Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 
Диспозиція ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, зокрема у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише за керування транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, слід мати на увазі, що умовою притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, натомість для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 286-1 КК України такої умови не достатньо, оскільки окрім керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, диспозиція ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачає ще порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту такою особою, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
Отже у  даному випадку матиме місце притягнення  ОСОБА_1  до різних видів юридичної відповідальності, оскільки в межах справи про адміністративне правопорушення вирішується питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а при розгляді кримінального  провадження, внесеного  в ЄРДР, по обвинуваченню  ОСОБА_1  у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, буде вирішуватись питання про притягнення його до кримінальної відповідальності, що жодним не порушує положення Конституції України. 
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції грубо порушив права ОСОБА_1 шляхом позбавлення його та його захисника права брати участь у судовому засіданні не приймаються до уваги апеляційним судом, заважаючи на наступне.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що він та його захисник прибули до суду першої інстанції у судове засідання, призначене на 15 березня 2023 року о 08 год. 30 хв., однак суддя запізнилась у судове засідання, а його та його захисника ніхто не запросив у судове засідання. Натомість в матеріалах справи відсутні, а скаржником під час апеляційного розгляду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що останні з`явились у вказаний день та визначений час до суду першої інстанції, як і не надано доказів, що вони не мали можливості взяти участь у розгляді через спізнення судді чи розгляду інших справ у той час, коли б мала слухатись справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Крім того, скаржник не довів з посиланням на відповідні докази яким чином розгляд справи за його відсутності вплинув на правильне вирішення справи.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (рішення Європейського Суду від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Відповідно до ст. 277 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими підтверджуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином повідомленої про дату та час розгляду справи, оскільки як вбачається із матеріалів справи, про судове засідання, призначене на 15 березня 2023 року о 08 год. 30 хв., захисника ОСОБА_1 – адвоката Проця В.А. було повідомлено під розписку (а.с.42).
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та, на думку апеляційного суду, є спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Водночас, апеляційним судом встановлено, що у тексті оскаржуваної постанови суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не зазначив опис обставин, установлених судом під час розгляду справи, а лише описав обставини справи з посиланням на наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення, тобто обставини, встановлені працівником поліції, який склав протокол, а не судом. 
За приписами ст. 283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте вимог ст. 283 КУпАП дотримався не повній мірі, тому постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року необхідно змінити, зокрема виключити з неї після слова «встановила» з першого абзацу вираз «Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053718 від 29 серпня 2022 року». 
Також суд першої інстанції помилково в одинадцятому абзаці постанови після слова «встановила» вказав, що «керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння буде кваліфікуватися лише як обтяжуюча обставина при призначенні покарання за ст. 286-1 КК України», оскільки за диспозицією цієї статті керування у стані сп`яніння є кваліфікуючою ознакою, а не обтяжуючою у розумінні ст. 67 КК України.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року змінити: 
Виключити з неї після слова «встановила» з першого абзацу вираз «Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053718 від 29 серпня 2022 року». 
Виключити з неї після слова «встановила» з одинадцятого абзацу вираз «керування ОСОБА_1 т.з. в стані алкогольного сп`яніння буде кваліфікуватися лише як обтяжуюча обставина при призначенні покарання за ст. 286-1 КК України». 
В іншій частині залишити оскаржувану постанову без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 О. В. Ковальчук