Справа № 163/315/23  Провадження №33/802/269/23 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Волинської митниці Пойди Г.І. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 березня 2023 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ДЕЗЗЕ», РНОКПП НОМЕР_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, на підставі ст.22 КпАП України, обмежившись усним зауваженням,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 23.03.2023 року  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, на підставі ст.22 КпАП України від адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення звільнено, обмежившись усним зауваженням. Провадження в справі закрито.
Вилучені за протоколом № 0022/20500/23 в порядку ст.511 МК України 29 пігулок препарату «Солпадеїн (Solpadein)» повернуто ОСОБА_1 . 
Згідно протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 прямуючи 11.09.2022 року близько 13:50 години з України в Республіку Польща через митний пост "Устилуг" Волинської митниці смугою руху «зелений коридор» водієм автомобіля «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_2 , не задекларував за встановленою формою 29 пігулок препарату «Солпадеїн (Solpadein)», який у своєму складі містить речовину «кодеїн фосфат гемігідрат», яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 є наркотичним засобом, обіг якої обмежено, та 62 патрони резинові 9 мм Р.А. «Вій», перевезення яких через митний кордон України здійснюється на підставі передбаченого п.12.14. Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, дозволу, у зв`язку із чим указані речі згідно із ч.1 ст.197 МК України є обмеженими до переміщення через митний кордон України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.471 МК України.
Не погоджуючись з постановою судді представник митниці просить скасувати постанову судді, прийняти нове рішення в межах санкції ч.3 ст.471 МК України. Вважає, що рішення суду щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності прийняте не об`єктивно.
В судове засідання учасники провадження будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, в зазначений час та дату не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подавали. А тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та об`єктивно, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджена протоколом про порушення митних правил, письмовими поясненнями порушника, показаннями інспектора митниці  ОСОБА_2 , службовою запискою.
Статтею 22 КпАП України передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Розглядаючи справу, місцевий суд з`ясував всі обставини, які надавали підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.
Зокрема, суд врахував, те що ОСОБА_1 сам добровільно повідомив представника митниці про переміщувані ним медичні препарати та набої, вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, хворіє, є особою з ІІ групою інвалідності, перевозив виявлені митним органом медичні препарати для власного споживання, про що надав суду відповідні докази (консультативний висновок невролога, виписку із медичної картки стаціонарного хворого та рецепт), резинові патрони належать до зброї, яка зареєстрована за ним у встановленому порядку, збитків державі не завдано. 
Відповідно накладення безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією ч.3 ст.471 МК України, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності". 
Апеляційна скарга жодних доводів та обґрунтувань щодо законності чи безпідставності звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України за малозначністю та закриття провадження щодо останнього не містить.
Відповідно, перевіряючи оскаржувану постанову суду першої інстанції на предмет її законності та обґрунтованості за доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її скасування, оскільки суддею вмотивовано свої висновки та прийняте рішення, а обґрунтованих доводів невірності таких висновків апелянтом не наведено. Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга представника митниці до задоволення не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КпАП України, –
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника Волинської митниці Пойди Г.І. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 березня 2023 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук