ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2023 р. м. Київ           Справа№ 910/14075/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Станіка С.Р.
суддів:            Тищенко О.В. 
                               Шаптали Є.Ю. 
за участю секретаря судового засідання Щербини А.В. 
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 27.04.2023:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"                         
на ухвалу           Господарського суду міста Києва
про                        відмову у забезпеченні позову
від                        18.01.2023 
у справі             № 910/14075/22 (суддя Картавцева Ю.В.)                                                             
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"                         
до                         Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "РУЛАВ ОДД" 
про                       стягнення 1 248 492, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст      позовних вимог та заяви про забезпечення позову                
Товариство з обмеженою відповідальністю "Тарілка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" про стягнення 1 248 492,37 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання фінансової допомоги, що підлягає поверненню б/н від 08.12.2021 у частині повернення поворотної фінансової допомоги, з огляду на що позивач просить суд стягнути 1 248 492,37 грн, з яких: 1      000      000,00 грн. основного боргу та 248 492,37 грн інфляційних втрат.
16.01.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тарілка" подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "РУЛАВ ОДД" у межах ціни позову - 1       248       492,37 грн та судового збору - 18       727,39 грн, що обліковуються на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "РУЛАВ ОДД": НОМЕР_1 в АТ "РВС Банк", МФО 339072 та на інших банківських рахунках у банківських установах, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.
Вказана заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" вже протягом року ухиляється від виконання зобов`язань за Договором, при цьому, розмір статутного капіталу юридичної особи відповідача складає 500       000,00 грн, що більш ніж у два рази менше суми боргу відповідача перед позивачем, а також за Товариством з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" не зареєстровані об`єкти нерухомості, автотранспорт та інші об`єкти права власності, за рахунок яких можна було б задовольнити вимоги позивача, що свідчить про можливе утруднення виконання рішення суду у справі № 910/14075/22 у разі задоволення позову.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про забезпечення позову у справі № 910/14075/22 відмовлено.  
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що саме лише посилання заявника на утруднення чи неможливість виконання рішення у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" ухиляється від виконання зобов`язання, а також обставина відсутності у заявника рухомого чи нерухомого майна на праві власності, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тарілка" (31.01.2023 згідно відмітки канцелярії Північного апеляційного господарського суду на апеляційній скарзі, яка надійшла на електронну адресу суду) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22 та прийняти нову, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про забезпечення позову, а саме:
- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з о обмеженою відповідальністю "Хокейний Клуб "РУЛАВ ОДД" у межах ціни позову - 1      248      492, 37 грн. та судового збору - 18      727, 39 грн., що обліковуються на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний Клуб "РУЛАВ ОДД" НОМЕР_1 в АТ "РВС БАНК", МФО 339072та інших банківських рахунках у банківських установах, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, яке призвело до неправильного встановлення обставини, які мають значення для справи, та неправильного дослідження та оцінки доказів.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
- суд першої інстанції дійшов хибних висновків про необхідність позивачеві доводити доцільність та співмірність заходів забезпечення шляхом накладення арешту на рахунки у спорах про стягнення заборгованості;
- суд першої інстанції встановив відсутність негативних наслідків для позивача незастосуванням заходів забезпечення позову;
- суд не дослідив, що фактичне вжиття судом заходів забезпечення позову у цій справі є розумним, доцільним, збалансованим та в подальшому дозволить забезпечити можливість виконання судового рішення;
- позивачем було надано достатньо даних, які вказують на утруднення та неможливість виконання рішення суду відповідачем.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"             на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14075/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою       1 розділу       IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"     на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22.
13.02.2023 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 910/14075/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14075/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"  на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023. Судове засідання призначено на       14.03.2023 року о       14 год. 50 хв.
У зв`язку з оголошенням сигналу "повітряної тривоги" в місті Києві, судове засідання 14.03.2023 по справі № 910/14075/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"    на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"     на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22. Судове засідання призначено на 06.04.2023 об 10 год. 30 хв.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого     Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої    статті 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану"      в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і в подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і відповідно, на даний час встановлено до 23.05.2023. 
Відповідно до розпорядження голови Північного апеляційного господарського суду №3 від 18.07.2022 у разі оголошення сигналу "повітряна тривога", з метою збереження життя, здоров`я, відвідувачам, суддям та працівникам апарату суду, негайно залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття.
06.04.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням з 01.04.2023 по 09.04.2023 включно у відрядженні, з 10.04.2033 по 11.04.2023 у відпустці судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, а вирішення питання стосовно призначення заяви здійснюється після виходу судді з відпустки.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні справу № 910/14075/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"      на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023.Судове засідання призначено на      27.04.2023       об 12 год. 45 хв.      

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
В судове засідання  27.04.2023 учасники справи своїх представників до суду не направили,       про дату, час та місце розгляду справи позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тарілка" повідомлений засобами поштового зв`язку за адресою: вул. Б. Хмельницького, 23, м. Київ, 01030, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний Клуб "РУЛАВ ОДД" повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи засобами електронного та поштового зв`язку, але конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою "повертається - адресат відсутній за вказаною адресою".
У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 роз`яснено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім     для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки     отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до п. 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.
Верховний Суд у постанові від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, здійснивши аналіз статей     120,     242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
Ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась,       у зв`язку з чим неявка представника скаржника, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, як і неподання відзиву на апеляційну скаргу (ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. 
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи,  у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як підтверджується матеріалами оскарження, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тарілка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" про стягнення 1 248 492,37 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання фінансової допомоги, що підлягає поверненню б/н від 08.12.2021 у частині повернення поворотної фінансової допомоги, з огляду на що позивач просить суд стягнути 1 248 492,37 грн, з яких: 1      000      000,00 грн. основного боргу та 248 492,37 грн інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.
16.01.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "РУЛАВ ОДД" у межах ціни позову - 1       248       492,37 грн та судового збору - 18       727,39 грн, що обліковуються на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "РУЛАВ ОДД": НОМЕР_1 в АТ "РВС Банк", МФО 339072 та на інших банківських рахунках у банківських установах, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.
Вказана заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" вже протягом року ухиляється від виконання зобов`язань за Договором, при цьому, розмір статутного капіталу юридичної особи відповідача складає 500       000,00 грн, що більш ніж у два рази менше суми боргу відповідача перед позивачем, а також за Товариством з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" не зареєстровані об`єкти нерухомості, автотранспорт та інші об`єкти права власності, за рахунок яких можна було б задовольнити вимоги позивача, що свідчить про можливе утруднення виконання рішення суду у справі № 910/14075/22 у разі задоволення позову.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про забезпечення позову у справі № 910/14075/22 відмовлено.  
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що саме лише посилання заявника на утруднення чи неможливість виконання рішення у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" ухиляється від виконання зобов`язання, а також обставина відсутності у заявника рухомого чи нерухомого майна на праві власності, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.
Суд першої інстанції, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Пунктом 4 частини 1       статті 255 Господарського процесуального кодексу України        визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.
Згідно з ч. 1    статті 271 Господарського процесуального кодексу України        визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі    статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для        скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд       дійшов наступних висновків.
Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р.      №4-рп/2011). 
Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого        статтею 55 Конституції України      (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р.                №5-рп/2011).
Приписами ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України        передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1    ст. 137 Господарського процесуального кодексу України,   позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.                
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками дій, вчинених у забезпечення позову, у даному випадку - щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "РУЛАВ ОДД" у межах ціни позову - 1   248    492,37 грн. та судового збору - 18  727,39 грн.
При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову є наявні загрози ускладнення чи неможливості виконання рішення суду про стягнення з відповідача грошових коштів, зважаючи на прострочення виконання зобов`язання, розмір зобов`язання, а також те, що у відповідача відсутнє нерухоме чи інше майно, на яке можна звернути стягнення.
Відповідно до частини 1    статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно      статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стаття 129 Конституції України    відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.
За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.
Відповідно до положень      статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1    статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (у даному випадку - накладення арешту на грошові кошти відповідача).
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що саме лише посилання заявника на утруднення чи неможливість виконання рішення у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Рулав Одд" ухиляється від виконання зобов`язання, а також обставина відсутності у заявника рухомого чи нерухомого майна на праві власності, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, заява не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення позову у визначений заявником спосіб. Позивач не обґрунтував належними засобами доказування, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду в межах даного судового провадження. Крім того, до       заяви про вжиття заходів забезпечення позову не було додано належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника стосовно того, що він не погоджується із зазначеним судом посиланням та мотивами для відмови у забезпеченні позову та вважає, що суд першої інстанції відмовив у забезпеченні позову з порушенням вимог ч. 2 ст.136, ст.139, 140 Господарського процесуального кодексу України. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у заяві про забезпечення позову заявником не обґрунтовано належним чином тієї обставини, як саме ненакладення арешту на накладення арешту на грошові кошти, що  належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу унеможливить чи утруднить виконання судового рішення у даній справі за наведеними вище вимогами, які визначив позивач.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем у заяві про забезпечення позову також не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача.
Крім того, посилання позивача на розмір статутного капіталу відповідача у розмірі 500    000,00 грн. , який за переконанням позивача, є меншим суми боргу,  - судом апеляційної інстанції визнаються як необґрунтовані в контексті наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову. 
З урахуванням викладеного, матеріалами оскарження підтверджується, що позивачем на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні        статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України     не доведено існування фактичних обставин, які б безумовно свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову визначеним позивачем шляхом істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі, порушить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обумовлені        ст. 136 Господарського процесуального кодексу України підстави для вжиття заходів забезпечення позову - відсутні за наведених позивачем доводів та обґрунтувань, у зв`язку з чим заява      Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про вжиття заходів забезпечення позову - задоволенню не підлягає та обґрунтовано відхилена судом першої інстанції шляхом постановлення оскаржуваної ухвали, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Ч. 1       статті 276 Господарського процесуального кодексу України        визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що      доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена        з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у  зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду м. Києва  від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22 про відмову у вжитті заходів забезпечення позову.

Розподіл судових витрат
Згідно із        ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"  на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22 -  залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі № 910/14075/22 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Тарілка".                         
4. Матеріали оскарження № 910/14075/22 повернути до Господарського суду м. Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено: 16.05.2023.

Головуючий суддя                                                                      С.Р. Станік 

Судді                                                                                О.В. Тищенко

                                                                                Є.Ю. Шаптала