ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  912/1218/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)         
суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,
при секретарі судового засідання: Солодовій І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області (суддя Тимошевська В.В.) від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
до відповідачів Товариства власників гаражів "Бєляєвське", 25030, м. Кропивницький, вул. Волкова, 4
ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 
про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії,                                                                                                                                                                                                                                                                                                              

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22:
- заяву Товариства власників гаражів "Бєляєвське" про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/1218/22 задоволено;
- стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (вул. Волкова, 4, м. Кропивницький, 25030, ідентифікаційний код 24715560) 15 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.    
Не погодившись із судовим рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернувся  ОСОБА_1 із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства власників гаражів "Бєляєвське" про розподіл понесених витрат на правничу допомогу; стягнути з Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 "  на користь   ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з апеляційним провадженням у справі у розмірі 8000,00 грн.         
В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення апелянт, зокрема, зазначає:
- під час розгляду цієї справи разом з першої заявою по суті справи Товариством власників гаражів «Бєляєвське» не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат-;
- зі змісту договору про надання правової допомоги від 06 жовтня 2022 року, укладеного між адвокатом Савченко Яною Вікторівною та головою правління ТВГ «Бєляєвське» не вбачається, що його укладено саме на надання правової допомоги відповідачу у справі № 912/1218/22 за позовом ОСОБА_1 , оскільки предмет договору не конкретизований. До того ж, договір у зазначеній редакції існував до закінчення розгляду справи господарським судом Кіровоградської області. Додаткові угоди до основного договору укладені 26 січня 2023 року вже після закінчення розгляду справи, що порушує принцип правової визначеності та добросовісності;
- відповідачем не надано суду доказів направлення копій поданих ним документів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачу рекомендованим листом з описом вкладення. Таке невиконання стороною відповідача вимог процесуального закону, позбавило позивача можливості бути обізнаним щодо розміру понесених витрат, їх обґрунтованості, співмірності, необхідності та достатності доказів на підтвердження. В зв`язку з цим сторона позивача позбавлена можливості довести неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу та викласти вмотивовані аргументи проти заяви ТВГ «Бєляєвське». Суд першої інстанції не звернув увагу на цей факт та розглянув заяву відповідача допустивши тим самим порушення прав позивача;
- господарський суд Кіровоградської області, ухвалюючи додаткове рішення у цій справі, не звернув увагу на подання відповідачем доказів понесених судових витрат з пропуском встановленого строку та в супереч абз. 3 ч. 8 ст. 129 ГПК України не залишив заяву відповідача без розгляду;
-   відповідачем не надано належних доказів оплати понесених судових витрат;
- заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є необгрунтованим належним чином, завищеним, неспівмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт та не є неминучим, на що не звернув увагу суд першої інстанції.  
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 13.06.23р. о 9:30 год.     
09.06.2023р. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є. суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.
Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване додаткове рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, посилаючись при цьому на те, що ним подані усі необхідні докази на підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги у погодженому відповідачем та адвокатом розмірі, отже стягувана сума витрат на професійну правничу допомогу є обгрунтованою та співмірною зі складністю справи. 
Також, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі            10 000,00 грн., пов`язані з розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції.     
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023р. клопотання представника Товариства власників гаражів "Бєляєвське" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів -  задоволено.
Втім, в судовому засіданні 13.06.2023р. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Товариства власників гаражів "Бєляєвське" за допомогою програми EasyCon, оскільки останній не приєднався до відеоконференції з Центральним апеляційним господарським судом за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" через відсутність представника у мережі Інтернет та зв`язку з ним в цей час, про що складено акт від 13.06.2023р.
Позивач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні.
Позивач звернувся до апеляційного суду з клопотанням, згідно з яким повідомляє, що докази понесених позивачем (скаржником) судових витрат на стадії апеляційного провадження будуть надані додатково, у встановлений процесуальним законом строк, разом з відповідною заявою, у зв`язку з чим просить вимогу ОСОБА_1 про розподіл судових витрат під час розгляду апеляційної скарги по суті не розглядати.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників сторін.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (далі - Товариство, відповідач 1) про визнання протиправним та скасування рішення Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", оформлене протоколом №3 від 27.04.2022, про відмову ОСОБА_1 про прийняття до членів Товариства та переоформленні членської книжки та про зобов`язання правління Товариства власників гаражів "Бєляєвське" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття до членів Товариства від 03.08.2018 з урахуванням висновків суду.
18.11.2022 позивачем подано заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення правління Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 17.05.2022, оформлене у вигляді протоколу № 4 про переоформлення на ОСОБА_2 (відповідач 2) гаража № НОМЕР_2 та прийняття її до членів Товариства згідно поданої заяви від 16.05.2022;
визнати протиправним та скасувати рішення правління Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " оформлене протоколом №3 від 27.04.2022, про відмову ОСОБА_1 про прийняття до членів Товариства та переоформленні членської книжки та зобов`язати правління Товариства власників гаражів "Бєляєвське" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття до членів Товариства від 03.08.2018 з урахуванням висновків суду.
Рішенням суду від 26.01.2023 у справі № 912/1218/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Представником відповідача 1 в судовому засіданні 26.01.2023 до закінчення судових дебатів оголошено заяву стосовно подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Судом першої інстанції враховано, що положеннями частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі. Заяви, вимоги до форми яких процесуальний закон не встановлює, можуть подаватись суду як в усній, так і в письмовій чи електронній формах.
У зв`язку з цим господарський суд в резолютивній частині рішення суду від 26.01.2023р. призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати учасників справи та встановив строк для подання доказів не пізніше 5 календарних днів після ухвалення рішення суду.
01.02.2023 на адресу суду надійшла заява Товариства власників гаражів "Бєляєвське" про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та заявлено до стягнення з відповідача 15 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22:
- заяву Товариства власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/1218/22 задоволено;
- стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства власників гаражів "Бєляєвське" (вул. Волкова, 4, м. Кропивницький, 25030, ідентифікаційний код 24715560) 15 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.    
Задовольняючи заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу місцевий господарський суд виходив з того, що враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, предметом позову та значенням справи для сторони, обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції  є 15 000,00 грн., з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Так, відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем  надано наступні документи на підтвердження таких обставин.
06.10.2022 між Адвокатом Савченко Яною Вікторівною і Товариством власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір, а.с. 52), відповідно до п. 1 якого визначено, що відповідно до умов цього Договору та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати всі види правової допомоги Клієнту.
Згідно п. 4 Договору, розмір та розрахунок гонорару, порядок та строки його внесення визначаються за домовленістю сторін. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг часу і роботи для належного виконання доручення, ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття Адвокатом доручення перешкоджатиме прийняттю інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному робочому режимі; необхідність виїзду у відрядження та сума додаткових витрат в зв`язку з цим; роль Адвоката в досягненні результату якого бажає Клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає Клієнт. Сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвоката за надання правової допомоги за досудову підготовку матеріалів та під час розгляду справи судом першої інстанції, встановлюється у фіксованому розмірі та становить 10 000 (десять тисяч) гривень.
В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 22.12.2022 (а.с. 141), згідно якої сторони домовилися змінити п. 5. Договору, виклавши його в наступній редакції: "Розмір та розрахунок гонорару, порядок та строки його внесення визначаються за домовленістю сторін. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг часу і роботи для належного виконання доручення, ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття Адвокатом доручення перешкоджатиме прийняттю інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному робочому режимі; необхідність виїзду у відрядження та сума додаткових витрат в зв`язку з цим; роль Адвоката в досягненні результату якого бажає Клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає Клієнт. Сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвоката за надання правової допомоги за досудову підготовку матеріалів та під час розгляду справи судом першої інстанції, встановлюється у фіксованому розмірі та становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.".
Згідно Додаткової угоди № 2 від 26.01.2023 (а.с. 142) до Договору про надання правової допомоги від 06.10.2022, в п. 2 сторони визначили вартість послуг: 
- Консультації адвоката щодо правової позиції Клієнта у справі № 912/1218/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства власників гаражів "Бєляєвське" та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії - 2 000,00 грн;
- Підготовка Адвокатом та подання до суду відзиву на позов ОСОБА_1 до Товариства власників гаражів "Бєляєвське" та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії у справі № 912/1218/22 - 3 000,00 грн;
- Підготовка Адвокатом та подання до суду клопотання про закриття провадження у справі № 912/1218/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства власників гаражів "Бєляєвське" та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії - 2 000,00 грн;
- Підготовка Адвокатом та подання до суду відомостей на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2022 року у справі № 912/1218/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства власників гаражів "Бєляєвське" та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії - 1 000, 00 грн;
- Підготовка Адвокатом та подання до суду відомостей на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2022 року у справі № 912/1218/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства власників гаражів "Бєляєвське" та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії - 2 000,00 грн;
- Представництво Адвокатом інтересів Клієнта у суді першої інстанції у справі № 912/1218/22 (незалежно від кількості засідань) - 5 000,00 грн.
Договір та Додаткові угоди до нього  підписано сторонами та скріплено печатками.
Згідно Акта приймання - передачі наданих послуг від 26.01.2023 до договору про надання правової допомоги наведено перелік наданих послуг, які виконано Адвокатом, а саме:
1) Консультації - 2 000,00 грн;
2) Підготовка та подання до суду відзиву на позовну заяву - 3 000,00 грн;
3) Підготовка та подання до суду клопотання про закриття провадження у справі - 2 000,00 грн;
4) Підготовка та подання до суду відомостей на виконання вимог ухвали суду - 1 000,00 грн;
5) Підготовка та подання до суду додаткових пояснень у справі - 2 000,00 грн;
6) Представництво Адвокатом інтересів Клієнта у суді першої інстанції у справі № 912/1218//22 (Господарський суд Кіровоградської області) - участь в судових засіданнях - 5 000,00 грн.
Всього по зазначеному Акту у справі № 912/1218/22 Адвокатом надано юридичних послуг на 15 000,00 грн (а.с. 143).
Акт наданої правової допомоги містить підписи сторін та скріплений печаткою Клієнта.
Також у справу подано копію ордеру на ім`я адвоката Савченко Я.В. серії ВА №1040311 від 09.11.2022 (а.с. 51).
Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів відповідача у справі є: договір про надання правової допомоги від 06.10.2022; ордер серії ВА №1040311 від 09.11.2022. Статус адвоката Савченко Яни Вікторівни підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 000532 від 31.07.2020р.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірною, у порівнянні з ринковими цінами, вартістю адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Господарський суд першої інстанції, розподіляючи витрати Товариства власників гаражів "Бєляєвське" на професійну правничу допомогу, врахував, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Водночас, процесуальні документи, наявні у справі: відзив на позовну заяву, клопотання про закриття провадження у справі, подання відомостей на виконання вимог ухвали суду, додаткові пояснення у справі, а також надання консультацій адвоката щодо правової позиції клієнта у справі № 912/1218/22, підготовка документів, участь у судових засіданнях підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатом Савченко Я.В.
Отже, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу, з урахуванням предмету позову та значення справи для сторони, враховуючи кількість виготовлених під час розгляду справи представником відповідача документів та їх зміст, участь адвоката у судових засіданнях, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність задоволення заяви Товариства власників гаражів "Бєляєвське" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача  судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00грн., що виходячи з обставин даної справи буде відповідати критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. 
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення Господарського суду Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22 відсутні. 
Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним переглядом додаткового рішення у справі № 912/1218/22, то колегія суддів відзначає, що  відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено розрахунок суми судових витрат – витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі у сумі 10 000,00 грн. згідно  доданому до відзиву договору про надання правової допомоги від 10.04.2023р. та долучено до відзиву ордер № 1052980 від 12.05.2023р. 
Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги, а також приписи вищенаведених норм процесуального права, правові висновки Верховного Суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та критерії реальності адвокатських витрат і розумність їхнього розміру, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлені відповідачем витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн., понесення яких підтверджується поданими відповідачем до відзиву доказами, частково у розмірі 3 000,00 грн., які і підлягають присудженню до стягнення з позивача. 
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22 – залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.03.2023р. у справі № 912/1218/22 – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства власників гаражів "Бєляєвське" судові витрати на професійну правничу  допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом справи № 912/1218/22,  в  сумі  3 000,00 грн.
Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України, на виконання цієї постанови, доручити Господарському суду Кіровоградської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 21.06.2023 року.

Головуючий суддя                                                                                      А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                               В.Ф. Мороз 

Суддя                                                                                                             Л.А. Коваль