ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 травня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/3506/20
Головуючий у першій інстанції – Соловей В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/703/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів:  Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,
із секретарем – Шкарупою Ю.В., 
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Остерська міська рада Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2023 року (місце ухвалення – смт Козелець) у справі за позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
                                      В С Т А Н О В И В :
У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Ярмоленко А.М. звернувся до суду з позовом до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є двоюрідним дідом позивачки ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилася спадщина, а саме земельна ділянка (пай) площею 3.09 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 
Вказує, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки із ОСОБА_5 , який є її батьком, постійно доглядала за спадкодавцем, надавала йому матеріальну допомогу. 
09.03.2017 ОСОБА_5 , із яким позивачка проживала на день смерті, помер. 
За доводами позову, після відкриття спадщини після померлого батька наприкінці 2018 року від ОСОБА_6 позивачка дізналась про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075837, що надало позивачці ОСОБА_1 право звернутися до суду із вказаним позовом. 
Вважає, що з поважних причин позивачка була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори і суду про поновлення строків для подачі заяви про прийняття спадщини. 
У позові представник ОСОБА_1 – адвокат Ярмоленко А.М., посилаючись на положення ст. 1218, 1221, 1222, 1225, 1266, 1272 ЦК України, просить надати ОСОБА_1   додатковий строк у два місяці для подачі заяви до приватного нотаріуса Козелецького району Чернігівської області про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
    Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.02.2021  замінений у цивільній справі відповідач Пархимівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області на належного відповідача - Остерську міську раду Козелецького району Чернігівської області.  
  Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.04.2021 до участі у справі третіми особами, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучені ОСОБА_7 і ОСОБА_3 . 
  Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.10.2021 до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, третіх осіб, - що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7 і ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залучені співвідповідачами ОСОБА_7 і ОСОБА_3 .  
   Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.10.2022 до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залучена співвідповідачем ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Козелецького районного суду від 22.02.2023 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що наведені ОСОБА_1 обставини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачка могла направити заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за допомогою засобів поштового зв`язку або подати її через орган місцевого самоврядування.
       Також за висновком суду, позивачкою не надано належних і допустимих доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після двоюрідного діда - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Козелецького районного суду від 22.02.2023  і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
За доводами апеляційної скарги, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду є незаконним і необґрунтованим  і підлягає скасуванню.
Як вказує заявниця, суд першої інстанції не врахував і не дослідив обставини наявності чи відсутності законного права на спадщину після смерті діда з урахуванням смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька ОСОБА_5 , після смерті якого вона успадкувала всі його права та обов`язки по відношенню до спадкодавця (діда), але на момент смерті батька вона була вагітною, а тому з поважних причин була обмежена у вирішенні спадкових питань.
Також посилається, що не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті діда, враховуючи те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно знаходився у батька і інформація про наявність відкритої після смерті діда спадщини та наявність правовстановлюючого документу на спадкове майно їй відома не була, оскільки вважала, що її батько діяв відповідно до законодавства щодо прийняття спадщини після смерті діда.
Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги постанову Чернігівського апеляційного суду від 28.09.2021 у справі № 734/897/21 за позовом ОСОБА_7 до Остерської міської ради Козелецького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, якою рішення Козелецького районного суду від 06.05.2021 частково скасовано, оскільки спір стосувався спадкового майна, на яке вона має законне право.
Крім того, заявниця наголошує, що судом першої інстанції було залишено поза увагою заявлене нею клопотання про виклик свідків, що свідчить про неповний розгляд справи та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду учасниками справи подано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Частиною 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (двоюрідниий дід позивачки) у с. Котів Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14 т. 1). 
Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається із  земельної частки (паю) розміром 3.09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», розташованої на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яка належала померлому  на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075837 (а.с. 20 т. 1).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (батько позивачки ОСОБА_1 ) у м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16 т. 1), копією свідоцтва про народження (а.с. 19 т. 1)
Як убачається з матеріалів справи, 08.06.2017 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_5 (а.с. 74 т. 1).
Згідно довідки виконавчого комітету Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області № 1664 від 16.05.2017, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_1 , мав на день смерті такий склад сім`ї: ОСОБА_8 - дружина, дата реєстрації – 20.02.1985; ОСОБА_1 - донька, дата реєстрації – ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 76 т. 1).
Матеріали справи містять довідку № 842, видану 15.03.2021 виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, згідно якої у домоволодінні, що знаходиться в АДРЕСА_2 , постійно був зареєстрований і проживав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті мав склад сім`ї: ОСОБА_9 – співмешканка, дата реєстрації – ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла – ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 96 т. 1). 
Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_8 (мати позивачки) у м. Остер Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17 т. 1) та копією свідоцтва про народження (а.с. 19 т. 1). 
29.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_8 (а.с. 63 т. 1).
Згідно довідки № 457 від 23.01.2018 Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_8 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , на день смерті мала такий склад сім`ї – ОСОБА_1 , донька, дата прописки – 10.03.2005 (а.с. 64 зворот т. 1). 
25.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області із заявою про реєстрацію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 її двоюрідного діда – ОСОБА_4 .
Постановою приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. від 25.08.2020 ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та реєстрації спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідного діда – ОСОБА_4 , оскільки нею пропущений строк для подання такої заяви до нотаріальної контори, до продовження їй такого строку судом (а.с. 21 т. 1). 
Крім того, з матеріалів справи убачається, що 10.04.2014 до Остерської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернувся ОСОБА_7 (син ОСОБА_9 ) (а.с. 117 т.1). 
Згідно довідки № 137 від 08.04.2014 виконавчого комітету Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_2 (а.с. 117 т. 1).
З довідки № 171 від 09.07.2020  виконкому Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_2 , мав такий склад сім`ї: ОСОБА_9 – співмешканка, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 – син співмешканки (а.с. 156 т. 1). 
Згідно довідки № 172 від 09.07.2020 виконкому Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_4 і ОСОБА_9 проживали без реєстрації шлюбу як одна сім`я з 1992 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільне особисте господарство, мали спільний побут (а.с. 157 т. 1). 
Відповідно до довідки № 174 від 09.07.2020 виконкому Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_9 провела поховання за свій рахунок ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тривалий час проживали разом і вели спільне особисте селянське господарство (а.с. 158 т. 1). 
Рішенням Козелецького районного суду від 07.09.2020, яке набрало законної сили, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу в період із 1992 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 152-153 т.1). 
Рішенням Козелецького районного суду від 06.05.2021 (а.с. 150-151т. 1) визнано за ОСОБА_7 право на право в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 3,09 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень» на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075981, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27.09.1996 за № 580. Визнано за ОСОБА_7 право на право в порядку спадкування за заповітом за на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 3,09 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень» на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075837, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.09.1996 за № 423.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер у м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 200 т.1).
08.09.2022 року до Остерської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після чоловіка – ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась ОСОБА_2 (а.с. 236 т. 1). 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що наведені ОСОБА_1 обставини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачка могла направити заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за допомогою засобів поштового зв`язку або подати її через орган місцевого самоврядування.
Також за висновком суду, позивачкою не надано належних і допустимих доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після двоюрідного діда - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог погоджується суд апеляційної інстанції, проте до таких висновків суд першої інстанції прийшов з помилкових мотивів, враховуючи наступне.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
За правилами статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.
Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (ч. ст. 1259 ЦК України).
Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).
Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (двоюрідний дід) відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075837 та вважає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки із ОСОБА_5 (батько позивачки), постійно доглядала за спадкодавцем, надавала йому матеріальну допомогу. Наголошувала, що про існування сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075837, виданого на ім`я ОСОБА_4 , вона дізналась наприкінці 2018 року, тому з поважних причин була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори.
Разом з тим, перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 найближчим по рівню спорідненості спадкоємцем був ОСОБА_5 , який є племінником померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 12, 13 т. 1).
За матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер і в матеріалах справі відсутні належні і допустимі документальні докази в силу приписів ст. 77-81 ЦПК України звернення ОСОБА_5 у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після померлого дядька ОСОБА_4 та про видачу свідоцтва про права на спадщину, а також в матеріалах справи відсутні докази відмови нотаріуса в оформленні спадщини після померлого ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_5 .
Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Отже, онуки (правнуки), прабаба, прадід, племінники спадкодавця включаються до складу п`ятої черги спадкоємців за законом.
Апеляційний суд враховує, що рішенням Козелецького районного суду від 07.09.2020 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 1992 року по 28.08.2006.
Зазначене рішення суду набрало законної сили і в установленому законом порядку не оскаржувалось.
Крім того, з матеріалів справи убачається, що 10.04.2014 до Остерської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернувся ОСОБА_7 (син ОСОБА_9 ) (а.с. 117 т.1). 
Згідно довідки № 171 від 09.07.2020  виконкому Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_2 , мав такий склад сім`ї: ОСОБА_9 – співмешканка, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 – син співмешканки (а.с. 156 т. 1). 
Відповідно до частини першої статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Отже, встановивши цей факт, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ,  отримала право на спадкування майна як спадкоємиця четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України.
Прийняття спадщини  ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , після спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується даними картки прописки  (а.с. 154 т. 1), відповідно до даних якої вказані особи були зареєстровані за однією адресою на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , отже ОСОБА_9 фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 є її син ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 .
Також рішенням Козелецького районного суду від 06.05.2021 з урахуванням постанови Чернігівського апеляційного суду від 28.09.2021 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права на право в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_7 на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 3,09 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень» на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0075837, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.09.1996 за №423, відмовлено.
Апеляційний суд враховує, що вказаною постановою апеляційним судом було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляду справи судом першої інстанції, та скасовано рішення в частині визнання права власності за ОСОБА_7 на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 3,09 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень» на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №007583, який належав ОСОБА_4 , лише з процесуальних підстав, а не у зв`язку з розглядом справи по суті.
Як вбачається, в обгрунутування наявності підстав для прийняття спадщини позивачка посилається, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки зі своїм батьком постійно доглядала за спадкодавцем при його житті, надавала йому матеріальну допомогу, а також забезпечувала його матеріально за місцем його проживання за іншою адресою ніж він зареєстрований, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте судом апеляційної інстанції враховано, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивачка, а саме відсутні будь-які дані про проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою зазначеною позивачкою, як не містять матеріали справи і даних про прийняття спадщини батьком позивачки ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті свого дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, суд апеляційної інстанції враховує, що за відсутності доведеного факту прийняття спадщини батьком позивачки ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті свого дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та за відсутності даних про наявність у позивача  доказів про віднесення її до спадкоємців другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України, оскільки за ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живі на час відкриття спадщини, у разі прийняття спадщини дідом позивачки ОСОБА_11 , проте такими обставинами позивачка свій позов не обґрунтовує.
Як вбачається, на момент звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 04.12.2020 року вже було ухвалено та набрало законної сили рішення від 07.09.2020 Козелецького районного суду Чернігівської області у справі за заявою ОСОБА_7 , заінтересовані особи: Пархимівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, яким  встановлено факт спільного проживання ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 152-153 т. 1).
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не були допитані свідки, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом як підставу для скасування рішення суду, оскільки вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини не породжує правових наслідків для позивача, яка є спадкоємцем п`ятої черги, з врахуванням наявності спадкоємців четвертої черги, які прийняли спадщину, що підтверджено належними та допустимими доказами.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте помилився щодо мотивів такого рішення. Тому рішення в цій частині належить змінити, виклавши його мотивувальну частину  у редакції цієї постанови.
Керуючись  ст.  367, 368, 374, 376 ч. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Повний текст судового рішення складено 12.05.2023.

Головуючий                                                         Судді: