ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року	Львів	Справа № 300/1364/22 пров. № А/857/967/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року (ухвалене головуючою-суддею Біньковською Н.В. за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                       в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення його основного розміру пенсії з 74% до 70% суми грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії в розмірі 74% суми грошового забезпечення з 01.01.2018, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262), з урахуванням раніше проведених виплат, невідкладно та однією сумою.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо перерахунку та обчислення пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі - Постанова №103) в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 по 31.03.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що строк дії в часі відсоткового розміру призначеної пенсії при її перерахунку законом не обмежено, а тому відсотковий розмір не залежить від довідки про грошове забезпечення.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у  встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що з 04.05.1986 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону №2262.
Пенсія позивача до 01.01.2018 обраховувалась в основному розмірі 74%, яке включало такі складові, а саме : посадовий оклад 930,00 грн, оклад за військове звання 125,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (40%) 422,00 грн, надбавка за умови режимних обмежень допуск Ф.3 (10%) 93,00 грн, надбавка за особливо важливі завдання (50%) 738,50 грн та премія (10%) 93,00 грн.
З 01.01.2018 ГУ ПФУ позивачу згідно Постанови №103, на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01.03.2018, було проведено перерахунок пенсії, виходячи з таких видів грошового забезпечення, а саме : посадовий оклад 3810,00 грн, оклад за військове звання 1340,00 грн та процентна надбавка за вислугу років (50%) 2575,00 грн. 
При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який визначений ч.2 ст.13 Закону №2262.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно листа №9/1/3001 від 23.07.2021 з огляду на правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по справі №160/8324/19, сформовано вищевказану довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі - Постанова №704) за відповідною посадою, яку він займав на день звільнення зі служби, в якій визначено наступні види грошового забезпечення, а саме : посадовий оклад 3810,00 грн, оклад за військовим званням (майор) 1340,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 2575,00 грн, таємність (10%) 381,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) 5021,25 грн та премія (70%) 2667,00 грн, а всього 15794,25 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі №300/5320/21, яке набрало законної сили 07.12.2021, було визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 23.07.2021 за №9/1/3001 та зобов`язано пенсійний орган здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до цієї довідки, враховуючи проведені платежі, однією сумою.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 02.03.2022, в якій стверджуючи, що з 01.01.2018 в усіх перерахунках його пенсії незаконно зменшено її розмір з підстав застосування 70% грошового забезпечення, просив здійснити перерахунок та її виплату з 01.01.2018, виходячи із 74% грошового забезпечення.
Листом пенсійного органу №25/С-15 від 11.03.2022 позивачу було повідомлено про відсутність підстав для перерахунку його пенсії з 01.01.2018 в розмірі 74% грошового забезпечення зазначивши, що перерахунок пенсії з 01.01.2018 проведено з урахуванням чинної редакції статті 13 Закону №2262. Пенсію перераховано з нового грошового забезпечення у розмірі 70% (максимальний) грошового забезпечення, оскільки згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розрахований позивачу основний розмір його пенсії за вислугою років із застосуванням показника 70% грошового забезпечення за даними довідки №9/1/3001 від 23.07.2021 за показниками станом на 05.03.2019, є значно більшим від основного розміру пенсії, обчисленої в значенні 74% грошового забезпечення за показниками станом до 01.01.2018 та за показниками станом на березень 2018 року. Отже, в даному випадку не відбулося звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення, зокрема його права на мирне володіння майном, зокрема, пенсією за вислугою років, обрахованою в конкретному розмірі внаслідок її перерахунку з 01.04.2019. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії невідкладно та однією сумою, суд дійшов висновку про її передчасність.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Згідно ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині та не вбачає підстав для застосування положень частини другої цієї статті.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа військовослужбовців, визначено Законом №2262.
Згідно ч.4 ст.63 Закону №2262 (в редакції, чинній на момент спірного перерахунку пенсії), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №103, відповідно до п.1 якої, слід перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262 до 01.03.2018, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби, що визначені станом на 01.03.2018, відповідно до Постанови №704.
Відповідно до п.2 Постанови №103, виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводилась з 01.01.2018 у таких розмірах : з 01.01.2018 - 50%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%; з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Порядок проведення перерахунку пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262 та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 (далі - Порядок №45).
Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення КМУ про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем на підставі Постанови №103 було проведено перерахунок позивачу його пенсії з 01.01.2018, під час якого застосовано максимальний розмір грошового забезпечення, який становить 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій ГУ ПФУ обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено ч.2 ст.13 Закону №2262 (в редакції від 11.10.2017).
Відповідно до п.“а” ч.1 ст.13 Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії - від 19.04.2002), пенсії за вислугу років призначаються у такому розмірі : особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12) : за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення.
Абзацом 5 вищевказаної статті передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95%, до категорій 2 і 3, - 90%.
Надалі, до статті 13 Закону №2262 були внесені зміни.
Так, на підставі Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ” №51-IV від 04.07.2002 (далі - Закон №51) у частині другій статті 13 Закону №2262 цифри “85”, “95” і “90” замінено відповідно цифрами “90”, “100” і “95”, а слова і цифри “до категорій 2 і 3” замінено словами і цифрою “до категорії 2”; на підставі Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” №3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон №3668) цифри “90” замінено цифрами “80” та на підставі Закону України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” №1166-VII від 27.03.2014 (далі - Закон №1166) цифри “80” замінено цифрами “70”.
Проаналізувавши приведені вище норми матеріального права, колегія суддів вважає, що застосування відповідачем 70% показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих норм статті 58 Конституції України
Порядок перерахунку призначених пенсій особам, звільненим з військової служби врегульований нормами статті 63 Закону №2262, яка змін не зазнавала, а також нормами Постанови №704, а тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії позивача змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у рішенні від 04.02.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, прийнятими за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.
Так, з урахуванням положень статті 13 Закону №2262 (у редакції, чинній станом на 31.12.2017), відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення позивача становить 74%, а отже відповідачем протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення, що становить 70% при перерахунку пенсії.
При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов слушного висновку щодо здійснення з 01.01.2018 перерахунку та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, однак невірно застосував кінцеву дату (31.03.2019), до якої слід здійснити перерахунок пенсії..
Таким чином, оскаржуване рішення слід змінити шляхом викладення абзаців другого та третього його резолютивної частини у новій редакції, без зазначення кінцевої дати - 31.03.2019.
Щодо здійснення перерахунку та виплату пенсії невідкладно та однією сумою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні такої з огляду на її передчасність.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006). 
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ч.4 ст.317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст.322 КАС України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви та 1488,60 грн за подання апеляційної скарги.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 595,44 грн.
Відтак, стягненню на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору в суді першої інстанції (992,40 – 595,44 = 396,96 грн) та 1488,60 грн в суді апеляційної інстанції, а всього 1885,56 грн.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

                                                 п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року по справі №300/1364/22 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції :
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088) здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року по справі №300/1364/22 - залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області (вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ 20551088) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1885 (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 56 копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук