ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2664/22                                                                    Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                              Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., 
секретаря                                                  Височанської Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Держпраці у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» про застосування заходів реагування, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.08.2022, -

У С Т А Н О В И В:
Управління Держпраці у Чернігівській області (також далі - позивач) звернулось у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» (далі - відповідач, ТОВ «Керамік») про застосування заходів реагування шляхом зупинення роботи (виробництва), а саме, експлуатації Т-1 ТП-76 10/0,4 кВ.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами перевірки дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки були виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 позов задоволено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що перевірку про ведено з порушенням вимог законодавства, водночас виявлені порушення усунуті.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що перевірку проведено з дотриманням вимог законодавства, а порушення, які стали підставою звернення до суду, не усунуті.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що в період з 21 по 28 грудня 2021 року позивачем проведено плановий захід державного нагляду щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці.
Результати перевірки 28.12.2021 оформлені актом №05-03/979. 
Перевіркою виявлено 23 (двадцять три) порушення вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, всі з яких створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
- не представлені підтверджуючі документи про призначення відповідальної особи за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункти 1.3.1, 7.3.5 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- не представлені підтверджуючі документи про забезпечення підприємства атестованими електротехнічними працівниками для виконання робіт в електроустановках 10 кВ, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- не представлені підтверджуючі документи про проведення одноосібного огляду електроустановок об`єктів підприємства адміністративно-технічними та не електротехнічними працівниками, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 2.2.13 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- не представлені погоджені з Управлінням списки працівників, які мають право проведення оперативних переговорів з енергопостачальною організацією, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 2.2.11 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- не пред`явлені документи, що підтверджують призначення осіб, відповідальних за безпечне виконання робіт в електроустановках, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 3.1.2 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- відсутній паспорт на силовий трансформатор Т-1 ТП-76, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- не пред`явлені акти опосвідчення стану безпеки електроустановок підприємства, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 8.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- відсутній затверджений розподіл засобів захисту з визначенням місць зберігання, чим порушено статтю 8 Закону України «Про охорону праці», пункт 4.2.9 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів» (затверджено наказом Мінпраці України від 05.06.2001 №253);
- електроустановки підприємства не укомплектовано електрозахисними засобами до та вище 1000 В у відповідності до норм комплектування, чим порушено статтю 8 Закону України «Про охорону праці», пункт 4.2.9 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів» (затверджено наказом Мінпраці України від 05.06.2001 №253);
- не отримано дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки, а саме: Т-1 ТП-76 10/0,4 кВ, - устаткування напругою понад 1000 В, чим порушено статтю 21 Закону України «Про охорону праці», постанова Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на використання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки»;
- не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти, чим порушено статтю 21 Закону України «Про охорону праці», постанову Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на використання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки»;
- роботодавцем не проведено експертне обстеження (технічне діагностування) устаткування напругою понад 1000 В, яке реконструйоване, модернізоване, перебувало у аварії та має пошкодження та яке досягло граничного строку експлуатації, а саме: Т-1 ТП-76 10/0,4, чим порушено статтю 21 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №687;
- не проведені профілактичні випробування та вимірювання електроустановок 0,4 кВ згідно з правилами і нормами ПТЕЕс (вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування, опору ізоляції, перевірки повного опору петлі «фаза-нуль», чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4);
- не представлені документи, що підтверджують проведення високовольтних випробувань, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункт 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 №4).
У зв`язку з виявленням зазначених порушень, Управління Держпраці у Чернігівській області звернулося у суд з позовом щодо застосування до відповідача заходів реагування в сфері державного нагляду.
Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушення, встановлені позивачем під час перевірки, не усунуті відповідачем на час розгляду справи судом, створюють загрозу життю і здоров`ю людей. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).
Відповідно до норм статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
У відповідності до статті 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Приписами норми частини 1 статті 39 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці мають право, зокрема, видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктом 16 пункту 4 Положення передбачено, що Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці, зокрема в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.
Абзацом 1 частини 5 статті 4 Закону №877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Частиною 7 статті 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
З аналізу наведених вище положень слідує, що підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.
Як вже було встановлено судом вище, під час перевірки відповідача з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, позивачем встановлено порушенням вимог Закону України «Про охорону праці».
Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.
Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Колегія суддів наголошує, що під час проведення планової перевірки позивачем виявлено та зафіксовано в акті перевірки порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
ТОВ «Керамік» не заперечується наявність таких порушень станом на час проведення перевірки.
Водночас на підтвердження усунення виявлених порушень відповідачем не надано жодного доказу.
Щодо тверджень останнього про незаконність перевірки через неповідомлення його про проведення такої, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.
Органи державного нагляду (контролю) щороку визначають перелік суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у плановому періоді, та не пізніше 15 жовтня року, що передує плановому, забезпечують внесення відомостей про таких суб`єктів господарювання до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) для автоматичного виявлення нею суб`єктів господарювання, які підлягають комплексним плановим заходам державного нагляду (контролю).
Проект плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) формується інтегрованою автоматизованою системою державного нагляду (контролю).
З матеріалів справи вбачається, що з метою виконання Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби з питань праці на 2021 рік, затвердженого наказом останньої від 27.11.2020 №158, Управління Держпраці у Чернігівській області прийнято наказ від 15.12.2021 №1944-Н про проведення планової перевірки ТОВ «Керамік» щодо дотримання вимог законодавства з промислової безпеки, охорони праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, гігієни праці.
Частиною 4 статті 5 Закону №877-V передбачено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Так, у матеріалах справи наявне повідомлення від 08.11.2021 №649 про проведення відповідної планової перевірки ТОВ «Керамік», на підтвердження надсилання якого відповідачу позивачем надано список згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 10.11.2021.
Таким чином, твердження відповідача про не повідомлення його про проведення спірної перевірки є безпідставними.
Колегія суддів звертає увагу на відсутність доказів вручення ТОВ «Керамік» указаного вище повідомлення, однак зважаючи на факт допущення відповідачем посадових осіб Управління Держпраці у Чернігівській області до перевірки, не зазначення в акті перевірки жодних заперечень (зауважень) до проведення такої, а також не спростування (заперечення) факту наявності виявлених порушень, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування до ТОВ «Керамік» заходів реагування шляхом зупинення роботи (виробництва), а саме, експлуатації Т-1 ТП-76 10/0,4 кВ.
Своєю чергою апеляційний суд зауважує, що захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Окрім того застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства в сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці.
Європейський суд з прав людини в рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Колегія суддів зазначає, що всі доводи учасників справи, як позивача, так і відповідача, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення судового рішення, і їм була надана відповідна правова оцінка та зроблено правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог та наявність підстав для задоволення позову в цій справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                                     А.М. Горяйнов 

                                                                                                              О.Є. Пилипенко