ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2023 року
м. Київ
справа №757/17581/22-к
провадження №51-2630км22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                           ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу                                            ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді,  ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу, яку ухвалою від 01 серпня 2022 року суддя-доповідач Київського апеляційного суду залишив без руху з наданням строку для усунення недоліків, а ухвалою від 22 серпня 2022 року повернув скаргу ОСОБА_6 , оскільки вона не усунула недоліків.
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що  ОСОБА_6  не погоджується з ухвалою апеляційного суду, яку просить скасувати. При цьому зазначає, що апеляційний суд постановив незаконну ухвалу. 
Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу
Прокурор вважав касаційну скаргу обґрунтованою та просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У ст. 392 КПК наведено перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, до яких відносяться й ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом, порядок перевірки в апеляційному порядку яких визначено в ст. 422 КПК.
Зокрема, відповідно до вказаної статті, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.
Тобто цією та іншими нормами КПК не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів. На це вказують, зокрема, й обмежені строки розгляду таких скарг на вказані рішення (ч. 2 ст. 422 КПК).
Цього не врахував суддя-доповідач апеляційного суду та необґрунтовано на підставі ст. 396, ч. 1 ст. 399 КПК залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді, надавши строк на усунення недоліків протягом 5 днів, хоча постановлення такого рішення не передбачено на стадії перевірки ухвали слідчого судді, а в подальшому повернув указану скаргу через не усунення недоліків, тобто на підставах, які не визначені кримінальним процесуальним законом.
Апеляційний суд неправильно застосував положення ст. 399 КПК (залишення апеляційної скарги без руху), оскільки ця норма процесуального закону може бути застосована до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені частинами 1, 2 ст. 392 КПК, а що стосується оскарження судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 392 КПК (ухвали слідчого судді), то застосуванню підлягає спеціальна норма - ст. 422 КПК.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 51-5496кмо18 (справа № 686/24639/17).
Отже, під час прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до положень КПК, прийняти обґрунтоване і вмотивоване рішення згідно з вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                       ОСОБА_3