Справа № 170/874/20  Провадження №33/802/340/23 	Головуючий у 1 інстанції:Жевнєрова Н. В. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 04 листопада 2020 року
В С Т А Н О В И В:
Оскарженою постановою Шацького районного суду Волинської області від 04 листопада 2023 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підприємця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст.44-3 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень).
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок).
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі щодо нього закрити за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити йому усне зауваження. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шацького районного суду Волинської області від 04 листопада 2020 року та відкрити апеляційне провадження. В обґрунтування пропущення строків ОСОБА_1 вказує, що при складанні протоколу працівники поліції повідомили, що ймовірніше всього до нього застосують усне зауваження, тому він і не цікавився справою. Дізнався про існування оскарженої постанови лише після дзвінка з виконавчої служби 03 травня 2023 року.
Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вище судового рішення, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Причинами невчасного подання апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказує на те, що він не цікавився результатом розгляду справи, оскільки сподівався, що до нього буде застосовано адміністративне стягнення у виді усного зауваження, як запевнили його працівники поліції.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що з оскарженою постановою та матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився 03 травня 2023 року. Апелянт вважає, що саме з цієї дати слід рахувати десятиденний строк апеляційного оскарження судового рішення в даній справі.
Проте таке посилання апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржена постанова судом прийнята 04 листопада 2020 року, та дійсно без участі ОСОБА_1 . Водночас матеріалами справи підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у Шацькому районному суді, належним чином був повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи на 04 листопада 2020 року, на яке він не з`явився. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду через неможливість свого прибуття до суду не подавав. Суд першої інстанції прийшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності правопорушника. 
Варто зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Разом з тим, слід врахувати обставину, оскільки судове рішення не було оскаржене ОСОБА_1 у визначений строк, тому постанова суду була скерована для виконання в частині стягнення в дохід держави штрафу та судового збору до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). За час здійснення виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 державними виконавцями Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) неодноразово повідомлявся правопорушник та вказана обставина додатково спростовує твердження апелянта про відсутність в нього інформації щодо накладення стягнення у виді штрафу.
Таким чином, апелянт не навів та не надав будь-яких належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, а наведені в клопотанні посилання суд вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом взяти участь у судовому розгляді справи, а також правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не є поважними.
За таких обставин апеляційний суд приходить висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки апелянтом не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, а апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шацького районного суду Волинської області від 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 04 листопада 2020 року року повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                 П.П. Борсук