Постанова                                           
Іменем  України                    
 
19 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 444/1751/19
провадження № 61-19022св21
 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),  
Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_3 , 
треті особи: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області в особі державного реєстратора Дмитрієнко Наталії Тарасівни, Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області, державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців Марія Романівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Ванівського О. М., Мельничук О. Я.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області (далі - Жовківська РДА Львівської області) в особі державного реєстратора Дмитрієнко Н. Т., Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області, державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М. Р., про визнання права власності у порядку спадкування за законом та визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 07 лютого 1981 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . У 1982 році її свекром ОСОБА_5 було збудовано житловий будинок у АДРЕСА_1 . У цьому житловому будинку він проживав до дня своєї смерті. 21 вересня 2005 року ОСОБА_5 в Погариській сільській раді було складено заповіт, яким він все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів її чоловіку ОСОБА_4 15 вересня 2015 року її чоловік ОСОБА_4 подав до державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М. Р. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Крім того, ОСОБА_4 вступив у володіння спадщиною, оформивши в судовому порядку свої спадкові права на земельну ділянку (пай), яка знаходиться на території села Думичі Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області. Однак, не встиг оформити свої спадкові права на житловий будинок у АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона в шестимісячний строк після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 звернулася до державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та прийняла спадщину після померлого, з чого б вона не складалася, в тому числі і ту, яку не встиг оформити її чоловік після смерті свого батька.
Однак, державним реєстратором Жовківської РДА Львівської області Дмитрієнко Н. Т проведено державну реєстрацію речового права, права власності (з відкриттям розділу), індексний № 35647919 від 13 червня 
2017 року, на житловий будинок загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та є частиною спадкового майна за ОСОБА_3 з присвоєнням майну реєстраційного номера 1273347946227 на підставі довідки № 411 від 08 червня 2017 року, виданої Магерівською селищною радою та технічного паспорта від 06 червня 2017 року, виданого Червоноградським БТІ.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд:
визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 ;
скасувати реєстрацію речового права, права власності на житловий будинок загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1273347946227, проведену державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Н. Т. (з відкриттям розділу, індексний номер 35647919 від 13 червня 2017 року о 15:46:37) за 
ОСОБА_3 ;
визнати незаконним та скасовано рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30 серпня 2017 року за № 15 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 
0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасувати реєстрацію речового права, права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1376782446227 проведену державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Н. Т. (з відкриттям розділу, індексний номер 37536625 від 12 жовтня 2017 року о 10:37:30) за 
ОСОБА_3 ;
провести за нею реєстрацію речового права, права власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до   ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М. Р., Жовківська РДА Львівської області в особі державного реєстратора Дмитрієнко Н. Т., Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області про визнання недійсним заповіту.
Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що 21 вересня 2005 року 
ОСОБА_5 в Погариській сільській раді було складено заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_4 . Заповідач ОСОБА_5 був його дідом, тобто батьком його батька - ОСОБА_6 , який помер до смерті діда. Вважав, що ОСОБА_5 не міг підписати та прочитати самостійно заповіт, так як мав дуже поганий зір та був практично сліпим. У зв`язку із хворобою ОСОБА_5 (сліпота) заповіт за його дорученням не підписаний іншою особою, а також посвідчення заповіту відбулось не при свідках. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд визнати заповіт ОСОБА_5 від 21 вересня 2005 року, складений у Погариській сільській раді Жовківського району Львівської області, недійсним.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 грудня 
2020 року у складі судді Зеліско Р. Й. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Скасовано реєстрацію речового права, права власності на житловий будинок загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1273347946227, проведену державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Н. Т. (з відкриттям розділу, індексний номер 35647919 від 13 червня 2017 року о 15:46:37) за ОСОБА_3 .
Визнано незаконним та скасовано рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30 серпня 2017 року за № 15 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 
0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано реєстрацію речового права, права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1376782446227 проведену державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Н. Т. (з відкриттям розділу, індексний номер 37536625 від 12 жовтня 2017 року о 10:37:30) за 
ОСОБА_3 .
У позовній вимозі ОСОБА_1 про проведення реєстрації речового права, права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У позовній вимозі ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу відмовлено.
У зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 від 21 вересня 2005 року, складеного в Погариській сільській раді Жовківського району Львівської області та завіреного секретарем виконкому, відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем щодо майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також щодо майна, яке належало батьку померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після смерті якого був ОСОБА_4 , оскільки він вступив у володіння спадщиною, однак, не встиг оформити свої спадкові права на житловий будинок у АДРЕСА_1 та земельну ділянку у зв`язку зі смертю.
Оскільки право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований 
АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 , а земельна ділянка за тією ж адресою з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд надана у власність ОСОБА_3 , то суд дійшов висновку про порушення спадкових прав позивача, який не має змоги оформити своє право власності на успадковане майно, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо зустрічних позовних вимог, то суд першої інстанції зазначив, що заповіт, складений ОСОБА_5 21 вересня 2005 року, відповідає вимогам закону щодо його форми, а саме він викладений у вигляді письмового документу, підписаний власноруч заповідачем, посвідчений секретарем виконкому Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області.
Судом не встановлено, що у момент складення заповіту у ОСОБА_5 були фізичні вади, які позбавляли його здатності самостійно прочитати заповіт та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем надано не було.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 задоволено частково.
Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 грудня 
2020 року в частині:
визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;
скасування реєстрації речового права, права власності на житловий будинок, загальною площею 59,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1273347946227, проведеної державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Н. Т. (з відкриттям розділу, індексний номер 35647919 від 13 червня 2017 року о 15:46:37) за 
ОСОБА_3 ;
визнання незаконним та скасування рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30 серпня 2017 року за № 15 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасування реєстрації речового права, права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер 4622787300:03:004:0005 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1376782446227 проведеної Державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Н. Т. (з відкриттям розділу, індексний номер 37536625 від 12 жовтня 2017 року о 10:37:30) за 
ОСОБА_3 скасовано.
Ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що  суд першої інстанції безпідставно визнав за позивачкою право власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки будинок не належав на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті якого прийняв спадщину ОСОБА_4 . При житті ОСОБА_4 також не оформив свої спадкові права на зазначений будинок.
Виходячи з того, що право на спадкування нерозривно пов`язано лише з особою спадкоємця, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не могла успадкувати після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 його право на спадкування після смерті його батька ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У листопаді 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 303/6130/15-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 634/725/16-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 554/4404/13-ц, 
від 31 березня 2021 року у справі № 307/2444/16, від 16 грудня 2019 року у справі № 752/20747/15, від 15 квітня 2021 року у справі № 333/1357/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційну скаргу мотивовано тим, щосудом апеляційної не враховано те, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, за змістом якого виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права; підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис у погосподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим; тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися актами органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності; виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. 
З урахуванням того, що інші спадкоємці (діти спадкодавця) відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , остання є єдиним спадкоємцем за законом всього майна, що увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 . Вказує, що після смерті ОСОБА_5 , спадщину прийняв його син ОСОБА_4 , який оформив своє право на земельну частку (пай), проте не встиг оформити своє право власності на успадкований ним спірний будинок (отримати правовстановлюючий документ). Тобто, ОСОБА_4 став власником спірного будинку без права розпоряджатися таким, а тому право на такий будинок увійшло до складу спадщини після його смерті.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції. 
У квітні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2023 року справу за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Жовківська РДА Львівської області в особі державного реєстратора Дмитрієнко Н. Т., Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області, державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М. Р., про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М. Р., Жовківська РДА Львівської області в особі державного реєстратора Дмитрієнко Н. Т., Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області про визнання недійсним заповіту призначено до судового розгляду.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_3 , поданий представником - ОСОБА_7 , на касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , у якому він просив зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Червоноградським міським відділом ДРАЦС від 25 листопада 2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 678.
Згідно із копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 47514131 та № 47514119 від 24 квітня 2017 року після смерті ОСОБА_4 відкрита спадкова справа.
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 
07 лютого 1981 року, ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_4 07 лютого 1981 року, у зв`язку із чим змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
Згідно із копією довідки Червноградської міської ради Львівської області 
№ 17202 від 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_2 , і має наступний склад сім`ї: син 
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; внучка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого Погариською сільською радою Жовківського району Львівської області 
29 вересня 2005 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 14.
Із повторної копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданої 
26 березня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився 
ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьком є ОСОБА_5 , а ОСОБА_16 його матір`ю.
Відповідно до копії заповіту від 21 вересня 2005 року ОСОБА_5 все своє майно заповів ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області 
Рудик М. М. 21 вересня 2005 року та зареєстровано у реєстрі за № 53. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався.
Згідно із копією інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41529562 від 17 вересня 2015 року заповіт ОСОБА_5 від 21 вересня 2005 року є чинний.
Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41529803 від 17 вересня 2015 року у Рава-Руській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу № 109/2015 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Погариською сільською радою Жовківського району від 13 червня 1998 року, ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 12.
Відповідно до копії довідки Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 25 квітня 2019 року № 1516 ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований у 
АДРЕСА_1 в своєму житловому будинку, який був ним і збудований в 1982 році.
Згідно із копією довідки, виданої Погариською сільською радою Жовківського району 16 вересня 2015 року № 873, ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований у 
АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки, виданої Погариською сільською радою Жовківського району 16 вересня 2015 року № 875, у погосподарській книзі № 1 Погариської сільської ради по господарству в с. Думичі, вул. Щорса (тепер Козацька 5) станом на 01 квітня 1991 року тип двору - колгоспний; голова двору 
ОСОБА_5 , 1933 року народження, члени двору ОСОБА_15 , 1927 року народження, - дружина.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай) розміром 0,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 12 799,29 грн, що розміщена на території с. Думичі Погариської сільської ради Жовківського району в порядку спадкування після батька ОСОБА_5 (справа № 444/2552/15-ц).
Згідно із довідкою, виданою КП Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2134 від 11 квітня 2019 року, станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась.
Відповідно до довідки-характеристики № 2135 від 11 квітня 2019 року, виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», загальна площа будинку АДРЕСА_1 становить 59,5 кв. м, житлова 35,4 кв. м, допоміжні приміщення: коридор, кухня, кладова, з господарськими будівлями.
Згідно із копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого КП Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» загальна площа будинку 
АДРЕСА_1 складає 59,5 кв. м.
Відповідно до довідки № 884-02-14 від 13 липня 2018 року державного нотаріуса Стеців М. Р., ОСОБА_1 станом на 13 липня 2017 року є спадкоємцем щодо спадкового майна її чоловіка ОСОБА_4 , що помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також щодо спадкового майна, яке належало батьку померлого ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після його смерті був його син ОСОБА_4 , який вступив у володіння спадщиною, не встиг оформити свої спадкові права щодо житлового будинку в АДРЕСА_1 у зв`язку з смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка            ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 133/2017.
Як вбачається із наданої належно засвідченої копії спадкової справи 
№ 133/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 24 квітня 2017 року зверталась із заявою в Червоноградську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.
Згідно із постановою державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори від 01 липня 2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також щодо спадкового майна, яке належало батьку померлого ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після його смерті був його син ОСОБА_4 , який вступив у володіння спадщиною, але не встиг оформити своїх прав на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
Відповідно до копії витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89450723 від 13 червня 2017 року право власності на житловий будинок видано на підставі рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області 
від 30 серпня 2017 року земельна ділянка площею 0,25 га за адресою: 
АДРЕСА_1 , набута на праві власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за ОСОБА_3 .
Підставами виникнення права власності, відповідно до даних з Державних реєстрів, зазначаються: довідка № 411 від 08 червня 2017 року Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області; технічний паспорт б/н виданий 06 червня 2017 року Червоноградським МБТІ.
Підставою внесення запису зазначено «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень» індексний номер 3564919 від 13 червня 2017 року, державний реєстратор Жовківської РДА Дмитрієнко Н. Т.
Із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 163507356 від 15 квітня 2019 вбачається, що на підставі рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30 серпня 2017 року земельна ділянка площею 0,25 га за адресою: 
АДРЕСА_1 , набута на праві власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відомості про арешти, заборони, обтяження та видачу дубліката на вищевказаний житловий будинок відсутні.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100129913 від 12 жовтня 2017 року на підставі рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30 серпня 2017 року земельна ділянка площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , набута на праві власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за ОСОБА_3 .
Підставою виникнення права власності, відповідно до даних з Державних реєстрів, зазначаються: рішення органу місцевого самоврядування № 15 видане 30 серпня 2017 року Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області.
Підставою внесення запису зазначено «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень» індексний номер 37536625 від 12 жовтня 2017 року, державний реєстратор Жовківської РДА Дмитрієнко Н. Т.
Копією рішення Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області № 15 від 30 серпня 2017 року підтверджено, що пунктом 2 вказаного рішення ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 
0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки-4622787300:03:004:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини другої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
За змістом частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Згідно із частиною першою статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до положень частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно із статтею 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.
У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (абзац перший частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем щодо майна ОСОБА_4 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також щодо майна, яке належало батьку померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після смерті якого був ОСОБА_4 , оскільки такий вступив у володіння спадщиною, однак, не встиг оформити свої спадкові права на житловий будинок в 
АДРЕСА_1 та земельну ділянку у зв`язку зі смертю.
Висновки суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_4 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , не прийняв спадщину після смерті свого батька у розумінні статті 1269 ЦК України, спростовуються довідкою № 884-02-14 
від 13 липня 2018 року державного нотаріуса Стеців М. Р. та постановою державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори 
від 01 липня 2019 року, у яких зазначено, що ОСОБА_4 вступив у володіння спадщиною, але не встиг оформити свої спадкові права щодо житлового будинку та земельної ділянки у АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Крім того, рішенням Жовківського районного суду Львівської області 
від 30 листопада 2015 року за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай) розміром 0,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 12 799,29 грн, що розміщена на території с. Думичі Погариської сільської ради Жовківського району в порядку спадкування після батька ОСОБА_5 (справа № 444/2552/15-ц).
Згідно з підпунктом 3.14. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Судовим рішенням у справі № 444/2552/15-ц за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай) розміром 0,66 в умовних кадастрових гектарах, тобто на частину належного спадкодавцеві ( ОСОБА_5 ) майна, що свідчить про те, що ОСОБА_4 прийняв спадщину в цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 рокускасувати.
Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 грудня 
2020 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Є. В. Синельников

Судді:                                                                                                     О. М. Осіян

      Н. Ю. Сакара

      С. Ф. Хопта

      В. В. Шипович