ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2023 року                                                          м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 квітня 2023 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 20.03.2023 р. о 14 год. 05 хв. в смт.Лужани, по вул. Центральна, 55 керував транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 12.04.2023 р., а провадження по справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. 
Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки складений без належного дотримання вимог ст. 256 КУпАП.
Вказує і на те, що працівником поліції при спілкуванні з апелянтом та складенні щодо нього матеріалів, не були роз`ясненні процесуальні права та обов`язки, передбачені законом. 
ЄУНСС: 718/917/23
       НП: №33/822/312/23                         Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В. 
       Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП          Доповідач: Потоцький В.П. 

Звертає увагу і на те, що після вказаних подій він одразу пройшов медичне обстеження в Кіцманській БЛІЛ у лікаря-нарколога, який надав висновок, що він тверезий.
У зв`язку з вищевикладеним вважає, що постанова районного суду від 12.04.2023 р. щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши його доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, доведено повністю наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.
Зокрема, даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 126298 від 20.03.2023 р., встановлено факт керування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений в протоколі час, а також вказано на відмову останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. 
Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.254,256 КУпАП, а саме зазначено дату і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка його склала, відомості про ОСОБА_1 , місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інші твід мості, необхідні для вирішення справи.
Крім того, громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що наявний підпис останнього в протоколі та його пояснення, згідно з якими він погодився із складеним протоколом.
Тому доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом і йому не було роз`яснено його процесуальні права є необґрунтованими та не відповідають матеріалам справи. 
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується наданими та дослідженими в ході апеляційного розгляду відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.11).
Зокрема, з вказаних відеозаписів видно, що після зупинки автомобіля правопорушника та спілкування з працівником поліції з ним, у працівника поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленим ознакам сп`яніння, у зв`язку з чим працівник поліції запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.
Усі обставини, які мають значення для даної категорії справи, зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим. 
Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в у встановленому законом порядку підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу до Кіцманської БЛІЛ (а.п.8, 9), з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в Кіцманській БЛІЛ.
Більш того, як видно з письмових пояснень ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи, та його пояснень, наданих в суді першої інстанції, останній визнав факт керування транспортним засобом після вживання ним алкогольних напоїв, а також відмову пройти огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння. 
В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта з приводу того, що суд першої інстанції розглянув дану справу формально, є голослівними і не заслуговують на увагу.
Що стосується доводів в апеляційній скарзі про те, що він самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння в Кіцманській БЛІЛ, де згідно висновку він тверезий, то такі апеляційний суд не бере до уваги та вважає їх необґрунтованими.
Відповідно до ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вказаний висновок, який надав ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції, отриманий з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок  виявлення у водіїв транспортних засобів  ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують  увагу та швидкість реакції». 
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, де на підставі його заяви проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, з вказаного висновку видно, що такий огляд проводився хоч і в межах двох годин з моменту вчинення даного адміністративного правопорушення, однак він був проведений у відсутності поліцейського, що не відповідає положенням ст. 266 КУпАП. Тому вказаний висновок вважається недійсним.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази, на які посилався суд першої інстанції, є належними та допустимими по даній справі і які підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за діяння, які мали місце 20.03.2023 р. у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП, 
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 квітня 2023 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду В.П. Потоцький