П
ОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 756/3521/21
провадження № 51-1051км23
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючої                                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
представника потерпілого                       ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 12020100050001635, за обвинуваченням 
 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки і жительки  АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК).
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини
 
1. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року кримінальне провадження № 12020100050001635 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
2. Київський апеляційний суд ухвалою від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
 
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
3. У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Стверджує, що судами першої та апеляційної інстанцій невірно застосовано положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК та здійснено неправильне тлумачення ч. 5 ст. 219 цього Кодексу. На думку прокурора, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 було направлено до суду в межах визначеного законом строку досудового розслідування, проте суди дійшли помилкового висновку, що в цьому провадженні мало місце закінчення строку досудового розслідування ще до складання слідчим і затвердження прокурором обвинувального акта. Зазначає, що, оскільки слідчий на виконання доручення прокурора повідомив підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування 24 лютого 2021 року, що є фактичним відкриттям матеріалів досудового розслідування, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК весь період, починаючи з наступного дня після цієї події до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування (10 березня 2021 року), не повинен рахуватися в строк досудового розслідування. Тому прокурор вважає, що направлення обвинувального акта до суду 10 березня 2021 року було здійснено в межах визначеного законом строку досудового розслідування.
 
4. У запереченні на касаційну скаргу прокурора захисник - адвокат ОСОБА_8 зазначає, що, оскільки строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 25 лютого 2021 року, а обвинувальний акт було складено та підписано 26 лютого 2021 року і фактичне ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження відбулося з 01 по 10 березня 2021 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування, таким чином обвинувальний акт було складено і направлено до суду поза межами строку досудового розслідування. Тому вважає рішення судів законними та обґрунтованими, а касаційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
5. Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора, просила задовольнити її, скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 
05 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
 
6. Представник потерпілого ОСОБА_6 просила задовольнити касаційну скаргу прокурора,скасувавши ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року і призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.  
 
7. Іншим учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися.
 
Мотиви суду
 
8. Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
9. Згідно зі ст. 438 КПК підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
 
10. Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
 
11. Таким чином кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує в часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. 
 
12. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. 
 
13. Положеннями ч. 1 ст. 290 КПК передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
 
14. За правилами ч. 5 ст. 219 КПК (у редакції Закону  № 2147-VІІІ від 03 жовтня 
2017 року, чинній на момент завершення і закінчення досудового розслідування) строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, не включається у строк досудового розслідування.
 
15. Законом України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX більш точно сформульовано правила ч. 5 ст. 219 КПК. Згідно з новою редакцією цієї норми закону у строк досудового розслідування не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
 
16. З цього приводу об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловила правову позицію в постанові від 24 жовтня 2022 року у справі                                №  216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), зазначивши, що зміни, внесені до ч. 5 ст. 219 КПК (у редакції Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX), не призвели до зміни юридичного змісту вказаної норми, проте останній, у редакції цього Закону, відображений більш точними текстуальними засобами реалізації волі законодавця.  Так, з урахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК у строк досудового розслідування не включається період часу, починаючи з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з  матеріалами досудового розслідування. При цьому день направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідуваннята надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування. Той факт, що день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати, не свідчить про те, що строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування необхідно обраховувати з моменту фактичного надання доступу до таких матеріалів. Проміжок часу між цими днями не повинен включатися у строк досудового розслідування. 
 
17. За висновком Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 354/1129/20 (провадження 
№ 51-3315км22) у правовій ситуації, коли стороною обвинувачення обов`язок повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів виконано шляхом направлення слідчим відповідного письмового повідомлення в останній день строку досудового розслідування, визначеного приписами ч. 3 ст. 219 КПК, останнім днем звернення до суду з обвинувальним актом, тобто днем закінчення досудового розслідування, є день, коли сторона захисту реалізувала своє право на ознайомлення з  матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК.
 
18. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 04 березня 2020 року до ЄРДР було внесено відомості за  № 12020100050001635.
 
19. 25 грудня 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК. І строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні після повідомлення ОСОБА_7 про підозру не продовжувався.
 
20. 24 лютого 2021 року слідчий ОСОБА_9 склав повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування, в якому зазначив про можливість отримати доступ до матеріалів досудового розслідування 25 лютого 2021 року о 10:00. 
 
21. Підозрювана ОСОБА_7 особисто ознайомилися з повідомленням про завершення досудового розслідування 25 лютого 2021 року о 09:27, про що свідчить її розписка (а. с. 84). 
 
22. Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування сторона захисту знайомилася з матеріалами досудового розслідування до 10 березня 2021 року. 
 
23. Оскільки в цьому кримінальному провадженні слідчий безпосередньо вручив підозрюваній повідомлення про завершення досудового розслідування в останній день строку досудового розслідування, а ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування тривало з 26 лютого до 10 березня 2021 року, тому останнім днем звернення до суду з обвинувальним актом, тобто днем закінчення досудового розслідування є 10 березня 2021 року. Саме у вказану дату, за даними супровідного листа, прокурор направив до Оболонського районного суду м. Києва обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 (а. с. 3).
24. Ураховуючи наведене, на час відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування строк досудового розслідування не закінчився і, відповідно, направлення 10 березня 2021 року до місцевого суду обвинувального акта щодо ОСОБА_7 відбулося в межах строку досудового розслідування. Відтак, висновки судів першої та апеляційної інстанцій  про наявність передбаченої  п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК підстави для закриття кримінального провадження є неправильними.
 
Суд уважає за необхідне касаційну скаргу прокурора задовольнити, а оскаржувані ухвали місцевого та апеляційного судів щодо ОСОБА_7 - скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
 
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
 
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо  ОСОБА_7 в суді першої інстанції.
 
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                             ОСОБА_3