ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року	Львів	Справа № 161/17400/22 пров. № А/857/2459/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Пушкарчук В.П., 
час ухвалення рішення: 16:17:27,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАР №6215476 від 26.11.2022 та закрити провадження у справі. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Рішення мотивоване тим, що відповідачем доведено вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій з посиланням на його необгрунтованість та протиправність, порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що номерний знак для разових поїздок на момент складення оскаржуваної постанови належав автомобілю Citroen модель С8, номер кузова НОМЕР_1 . Вважає, що суд необгрунтовано відмовив в задоволенні позову, оскільки самостійно розтлумачив спірні правовідносини стосовно застосування санкції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.11.2022 поліцейським роти № 2 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП капралом поліції Портянко М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія ЕАР № 6215476, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 26.11.2022 о 15 год. 02 хв. в м. Луцьку по вул. Ківерцівська, 1 керував транспортним засобом Citroen C8 д.н.з. НОМЕР_2 , із номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.
Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як встановлено судом, факт, що ОСОБА_1 , 26.11.2022 о 15 год. 02 хв. в м. Луцьку по вул. Ківерцівська, 1 керував транспортним засобом Citroen C8 із номерним знаком « НОМЕР_2 » стороною позивача в жодній мірі не заперечується.
При цьому, в обгрунтування своїх вимог сторона позивача посилається на ту обставину, що приналежність номерного знаку «(03) СЕ5755» автомобілю Citroen C8, яким 26.11.2022 року керував ОСОБА_1 , підтверджується відміткою імпортера та власника даного транспортного засобу – ТзОВ «СітіАвто» на митних товаросупровідних документах, у яких міститься відмітка про закріплення вказаного номерного знаку.
Вказана відмітка здійснена директором ТзОВ «СітіАвто» ОСОБА_2 та посвідчена відбитком печатки даного товариства.
Разом з тим, згідно митних товаросупровідних документів на транспортний засіб Citroen C8, зокрема, із митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA204020/2022/209783 на даний товар, вказаний автомобіль був задекларований на митній території України (ввезений) 09.03.2022.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Дія правового режиму воєнного стану на території України безперервно продовжувалася.
Відтак, як на момент ввезення на митну територію України транспортного засобу Citroen C8, так і на момент розгляду даної справи судом на усій території держави діє воєнний стан.
Судом вірно зазначено, що ст. 121-3 КУпАП є бланкетною та містять відсилку, зокрема, на Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року (далі – Порядок), яким встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.
Згідно п. 7 Порядку, - власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.
Разом з тим, абз. 7, 10 п. 16 Порядку передбачено, що транспортні засоби, які були примусово відчужені або вилучені, а також ті, які придбані на території України або ввезені на територію України на законних підставах у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку за заявою власника шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу.
На транспортні засоби, які підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку, видаються тимчасові реєстраційні талони, що є дійсними в період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та протягом дев`яноста діб після його припинення або скасування, та закріплюються нові номерні знаки або номерні знаки, які були в користуванні та на даний час не закріплені за іншими транспортними засобами.
Тобто, як вірно зазначено судом, особа, яка експлуатує транспортний засіб на законних підставах зобов`язана зареєструвати такий засіб протягом десяти діб після митного оформлення, а у період дії правового режиму воєнного стану, провести обов`язковий тимчасовий державний облік із отриманням тимчасового реєстраційного талону та закріпленням нового номерного знаку або номерного знаку, який був в користуванні та на даний час не закріплений за іншими транспортними засобами.
При цьому, як вірно зазначено судом, проведення обов`язкового тимчасового державного обліку, який застосовується у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, не є тотожним поняттям із процедурою державної реєстрації транспортного засобу, яка проводиться не у період дії особливого правового режиму.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, що автомобіль Citroen C8, користувачем якого станом на 26.11.2022 був ОСОБА_1 , не поставлений на обов`язковий тимчасовий державний облік.
Натомість, сторона позивача посилається на положення на п. п. 47 – 49 Порядку, яким визначено, що на транспортному засобі, що доставляється своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також на зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці. Відмітка про видачу номерних знаків для разових поїздок робиться в реєстраційних документах або в документах, що підтверджуються правомірність придбання транспортних засобів. Підприємствам-виробникам, які здійснюють перегін транспортних засобів до їх одержувачів, видаються номерні знаки для разових поїздок. У супровідних документах зазначених підприємств робиться відмітка «перегін» і зазначаються такі номера.
Проте, як вірно зазначено судом, ані 26.11.2022 в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, ані під час розгляду даного спору, позивачем та його представником не було надано жодних документів, визначених Порядком, які б підтверджували правомірність використання транспортного засобу Citroen C8, із номерним знаком « НОМЕР_2 ».
Поряд з цим, проставлення відмітки імпортера та власника вказаного транспортного засобу ТзОВ «СітіАвто» на митних товаросупровідних документах, з правової точки зору не підтверджує приналежність номерного знаку «(03) СЕ5755» автомобілю Citroen C8, яким 26.11.2022 керував ОСОБА_3 , оскільки обов`язковий тимчасовий державний облік транспортних засобів, їх державна реєстрації, а також інші заходи, передбачені Порядком, у тому числі щодо видачі номерних знаків для разових поїздок, відноситься до компетенції уповноважених на те державних органів МВС України.
Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки останній 26.11.2022 о 15 год. 02 хв., в м. Луцьку по вул. Ківерцівська, 1, керував транспортним засобом Citroen C8 із номерним знаком « НОМЕР_2 », що не належить цьому засобу.
Відтак, доводи апелянта не спростовують факту вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року у справі №  161/17400/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 12.05.2023.