ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" травня 2023 р.           Справа№ 911/357/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Корсака В.А. 
          Андрієнка  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй"
на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. 
у справі № 911/357/22 (суддя - Ейвазова А.Р.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй"
до Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича
про стягнення 7108,91 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича про стягнення 6546,12 грн заборгованості за поставлений товар та 562,79 грн 3% річних.
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.08.2022 р. у справі № 911/357/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" задоволено повністю.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. у справі № 911/357/22 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича 12000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 12000,00 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 911/357/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/357/22.
До суду 12.01.2023 р. надійшли матеріали справи № 911/357/22.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/282/23 від 17.01.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/357/22.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 911/357/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 р. у справі № 911/357/22, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (ч. 10 ст. 270 ГПК України) встановлено Фізичній особі-підприємцю Герасименку Олегу Анатолійовичу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Проте, у встановлений процесуальний строк відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1792/23 від 16.05.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/357/22.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 911/357/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 р. справу № 911/357/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
За п. 1 ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відмовляючи у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй", місцевий суд дійшов висновку про те, що оскільки позивачем не були направлені відповідачу докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, такі докази не можуть бути прийняті судом до уваги в силу ч. 9 ст. 80 ГПК України. Також, суд першої інстанції вказав, що докази на підтвердження понесених витрат були подані позивачем з порушенням порядку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК, а тому не можуть бути прийняті судом.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач повідомив, що сума витрат на професійну допомогу, яку останній очікує понести, складає 12000,00 грн та вказав, що витрати на професійну допомогу підтверджуються наступними документами: договором про надання правової допомоги 10.01.2022 р., протоколом узгодження наданих послуг № 1 від 10.01.2022 р.
18.08.2022 р. до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Еліт Строй» надійшла заява від 15.08.2022 р. № 33 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. У поданій заяві позивач просить відшкодувати 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомоги. До вказаної заяви позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 10.01.2022 р., протокол узгодження наданих послуг № 1 від 10.01.2022 р., акт приймання-передачі наданих послуг № 1, квитанцію № 0.0.26403255972.1 від 18.08.2022 р. на суму 12000,00 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як було встановлено вище, позивачем було дотримано порядку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема зроблено відповідну заяву про понесення судових витрат у позовній заяві та після винесення рішення подано відповідні докази.
При цьому, зазначена норма не вимагає подання усіх доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу разом з позовною заявою, а лише передбачає здійснити відповідну заяву, що і було виконано позивачем.
З матеріалів справи вбачається, що копію рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2022 р. у справі № 911/357/22 позивач отримав 10.08.2022 р. та 15.08.2022 р. подав заяву про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для відмови у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу саме на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивач разом із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не направив на адресу відповідача відповідні докази понесених витрат, що позбавило останнього подати заперечення та таку заяву, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не був позбавлений ознайомитись із матеріалами справи у разі необхідності дослідження таких доказів.
10.01.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" (длі - замовник) та адвокатом Тираном Олександром Вікторовичем (далі - адвокат) було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Відповідно до п. 3.1 договору за правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному в додатку № 1 до цього договору.
Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору. За домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу.
10.01.2022 р. між сторонами було укладено додаток № 1 до договору, за умовами якого розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 3000,00 грн за годину роботи адвоката.
01.02.2022 р. між сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 01.02.2022 р. на суму 12000,00 грн, відповідно до якого адвокатом були надані наступні послуги:
- перевірка та вивчення документів для складання позовної заяви - 30 хв.;
- ознайомлення та вивчення практики Верховного Суду - 1 год.;
- підготовка та складення позовної заяви - 2 год. 30 хв.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Як передбачено ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 від 20.11.2020 р.
Аналіз наведених норм ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також ст. 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 вказано, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи те, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. 
Подібний правовий висновок також викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
При зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 р. у справі № 910/20852/20.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 01.02.2022 р. адвокатом були надані наступні послуги: перевірка та вивчення документів для складання позовної заяви - 30 хв.; ознайомлення та вивчення практики Верховного Суду - 1 год.; підготовка та складення позовної заяви - 2 год. 30 хв.
Однак, колегія суддів вважає, що надані адвокатом послуги - перевірка та вивчення документів для складання позовної заяви (30 хв.) і підготовка та складення позовної заяви (2 год. 30 хв.) фактично дублюють одна одну та потребували значно меншого часу для підготовки.
Заявлені позивачем витрати на ознайомлення та вивчення практики Верховного Суду охоплюються послугою перевірки документів для складення позовної заяви та її підготовкою.
Таким чином, заявлені відповідачем витрати підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 6000,00 грн, що за погодинною ставкою у розмірі 3000,00 грн/год, передбаченою умовами укладеного договору, складає 2 години.
До того ж, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що розмір заявлених до компенсації витрат не відповідає критеріям розумності та співмірності, оскільки заявлена позивачем сума до стягнення складає 7108,91 грн, в той час як заявлені витрати на професійну правничу допомогу складають 12000,00 грн, що майже вдвічі більше ціни позову.
Здійснивши аналіз наданих адвокатом послуг, кількість витраченого на їх надання часу та вартості таких послуг, співставивши вказані обставини зі складністю справи та обсягом документів, що підлягали опрацюванню під час розгляду справи, враховуючи ціну позову, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір витрат позивача на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 6000,00 грн.
За таких обставин додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 р. у справі № 911/357/22  підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" задовольнити частково.
2. Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 р. у справі № 911/357/22 скасувати.
3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код. НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Бежівка, 3, кв. 45, код 40086333) 6000(шість тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                В.В. Андрієнко