ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2023 р.           Справа№ 910/6437/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар 
судового засідання            Рибчич А.В.

за участю 
представників:                   позивача - Прокопенко П.С.
                                            відповідача - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром"
на рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. (повний текст складено 14.12.2022 р.)
у справі № 910/6437/22 (суддя - Смирнова Ю.М.)
за позовом Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром"
про стягнення 2592304,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" про стягнення 1646400,00 грн пені та 392000,00 грн штрафу за договором поставки № 33 від 31.03.2021 р.; 447384,00 грн пені та 106520,00 грн штрафу за договором поставки № 34 від 31.03.2021 р.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов укладених договорів здійснив поставку товару з порушенням строків, у зв`язку з чим йому нараховано штраф та пеню. 
Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/6437/22 позов Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що порушення ним зобов`язань відбулось внаслідок впливу обставин непереборної сили, які виникли поза волею відповідача, про що позивача належним чином повідомлено та надано відповідне документальне підтвердження. Відповідач вважає, що документально підтверджена сертифікатами дія форс-мажорних обставин є належною підставою для звільнення останнього від відповідальності за порушення строків поставки товарів.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6437/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" на рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/6437/22. 
До суду 11.01.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/6437/22.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/287/23 від 17.01.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6437/22.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6437/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1, Андрієнко В.В.
Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром", суддею-доповідачем виявлено її недоліки, а саме відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених законом порядку та розмірі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6437/22 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6437/22 та призначено її до розгляду на 07.03.2023 р.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/771/23 від 06.03.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку    призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6437/22.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6437/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 р. справу № 910/6437/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" прийняти до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
У судовому засіданні 07.03.2023 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого було оголошено перерву до 28.03.2023 р.
07.03.2023 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" з підстав, передбачених ст. 226 ГПК України.
Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.
Обґрунтовуючи клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, відповідач посилається на те, що позовна заява Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" підписана не уповноваженою особою, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про те, що особа, яка підписала позовну заяву - Прокопенко П.С. наділений відповідними повноваженнями.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
На підтвердження повноважень Прокопенка П.С. щодо підписання позовної заяви в матеріалах справи міститься наказ позивача від 11.08.2021 р. № 191-к «По особовому складу», яким Прокопенко П.С. переведено на посаду начальника відділу організаційного та правового забезпечення.
Відповідно до Положення про відділ організаційного та правового забезпечення Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", затвердженого наказом № 584 від 30.12.2020 р., відділ веде претензійну та позовну роботу, представляє інтереси підприємства в судах всіх інстанцій та юрисдикцій.
Якщо до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу в порядку самопредставництва в суді відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) на момент подання заяви (скарги), і такі документи відсутні в матеріалах справи, то суд не позбавлений права перевірити прізвище, ім`я, по батькові, дату обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи та уповноважені представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, а також дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, наведені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 926/1336/19, від 07.03.2018 р. у справі № 921/502/17-Г/8, від 13.03.2020 р. у справі № 922/2844/19.
Враховуючи те, що матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження повноважень представника позивача Прокопенка П.С., тому відсутня необхідність додатково підтверджувати повноваження представника через Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
23.03.2023 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 10%.
У судовому засіданні 28.03.2023 р. представник позивача надав додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду скарги, що підтверджується розпискою про перерву від 07.03.2023 р.
Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник відповідача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди бути присутнім у судовому засіданні.
При цьому відповідач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього не було подано апеляційному суду. До того ж, в судовому засіданні 07.03.2023 р. представник відповідача був присутній та надав суду усні пояснення по суті своєї апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
31.03.2021 р. між Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" (далі - постачальник) було укладено договір поставки № 33 (далі - договір № 33).
Відповідно до п. п. 1.2, 1.1 договору № 33 постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар (далі - товар), що визначений в асортименті та за ціною, яка зазначена у специфікації, що є невід`ємною частиною договору про закупівлю на умовах DDP: Україна, 04107, місто Київ, вул. Багговутівська, будинок 1, найменування товару: ДК 021:2015-34110000-1 легкові автомобілі (НК 024:2019 - 5988 Автомобільна швидка допомога) (спеціалізований санітарний транспорт екстреної медичної допомоги типу В з обладнанням).
Згідно з п. 3.1 договору № 33 ціна цього договору становить 78400000,00 грн, без ПДВ.
Як передбачено п. 4.1 договору № 33, розрахунки проводяться в безготівковій формі в національній валюті України, в наступному порядку: замовник перераховує постачальнику попередню оплату в розмірі 50% від ціни договору, що становить 39200000,00 без ПДВ, на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 постачальника, відкритий в Державній казначейській службі України, протягом 5 банківських днів з дати підписання договору. Остаточну оплату в розмірі 50% від вартості договору, що становить 39200000,00 грн без ПДВ, замовник перераховує постачальнику на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 постачальника, відкритий в АТ "Укрексімбанк", протягом 5 банківських днів з дати підписання видаткової накладної на товар.
За п. п. 5.1, 5.2 договору № 33 строк (термін) поставки (передачі) протягом 4 місяців з дати проведення попередньої оплати відповідно п. 4.1.1 договору. Місце поставки (передачі) товарів: Україна, 04107, місто Київ, вул. Багговутівська, будинок 1.
У відповідно до п. 6.1 договору № 33 замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість товару, прийняти поставлений товар згідно з актом приймання-передачі товару, кожну одиницю товару окремо, а постачальник, зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом II цього договору.
Згідно з п. 7.2 договору № 33, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,05% вартості товару, з якого допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,5% вказаної вартості.
Пунктами 8.1, 8.2, 8.3 договору № 33 визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Сторони домовилися про те, що строк виконання зобов`язань по договору продовжується на строк дії обставин непереборної сили. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021 р. або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п. 10.1 договору № 33).
У додатку № 1 до цього договору сторони погодили постачання спеціалізованих автомобілів швидкої медичної допомоги на базі CITROEN JUMPER тип В, у кількості 40 шт, ціна за одиницю без ПДВ - 1960000,00 грн, загальна вартість товару без ПДВ - 78400000,00 грн.
Додатком № 2 до договору № 33 сторонами визначено комплектацію медичного обладнання спеціалізованого автомобіля швидкої медичної допомоги типу В, зокрема, основні ноші (каталка): ноші медичні "GECKO" самозавантажувальні, з гальмівною системою на задніх колесах, що обертаються арт. 7124/G, виробник ME.В ER. s.r.l. Unipersonale, Італія, приймальний пристрій для нош: MODU-1-TR платформа погрузочна, модульна, виробник "STEM S.r.l. Unipersonale", Італія, ларингоскоп з клинками різних розмірів: ларингоскоп MCINTOSH N. 00, 0, 1, 2, 3, 4, 5 набір, (звичайне світло), виробник Hope & Heal, Пакистан тощо.
Додатком № 3 до договору № 33 сторони погодили технічні характеристики спеціалізованого автомобіля швидкої медичної допомоги, тип В.
31.03.2021 р. між Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради "Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" (далі - постачальник) укладено договір поставки № 34 (далі - договір № 34).
Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору № 34 постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар (далі - товар), що визначений в асортименті та за ціною, яка зазначена у специфікації, що є невід`ємною частиною договору про закупівлю на умовах DDP: Україна, 04107, місто Київ, вул. Багговутівська, будинок 1, найменування товару: ДК 021:2015 - 34110000-1 Легкові автомобілі (НК 024:2019 - 35988 Автомобільна швидка допомога) (спеціалізований санітарний транспорт екстреної медичної допомоги типу С з обладнанням) (п. п.1.1, 1.2 договору № 34).
Згідно з п. 3.1 договору № 34 ціна цього договору становить 21304000,00 грн, без ПДВ.
Як передбачено п. 4.1 договору № 34, розрахунки проводяться в безготівковій формі в національній валюті України, в наступному порядку: замовник перераховує постачальнику попередню оплату в розмірі 50% від ціни договору, що становить 10652000,00 грн без ПДВ, на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 постачальника, відкритий в Державній казначейській службі України, протягом 5 банківських днів з дати підписання договору. Остаточну оплату в розмірі 50% від вартості договору, що становить 10652000,00 грн без ПДВ, замовник перераховує постачальнику на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 постачальника, відкритий в АТ "Укрексімбанк", протягом 5 банківських днів з дати підписання видаткової накладної на товар.
Cтрок (термін) поставки (передачі): протягом 4 місяців з дати проведення попередньої оплати відповідно п. 4.1.1 договору. Місце поставки (передачі) товарів: Україна, 04107, місто Київ, вул. Багговутівська, будинок 1 (п. п. 5.1, 5.2 договору № 34).
У відповідності до п. 6.1 договору № 34 замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість товару, прийняти поставлений товар згідно з актом приймання-передачі товару, кожну одиницю товару окремо, а постачальник, зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом II цього договору.
Як передбачено п. 7.2 договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,05% вартості товару, з якого допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,5% вказаної вартості.
За п. п 8.1, 8.2, 8.3 договору № 34 сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Сторони домовилися про те, що строк виконання зобов`язань по договору продовжується на строк дії обставин непереборної сили. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 25.12.2021 р. або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п. 10.1 договору № 34).
У додатку № 1 до договору № 34 сторони погодили постачання спеціалізованих автомобілів швидкої медичної допомоги на базі CITROEN JUMPER тип С, у кількості 8 шт, ціна за одиницю без ПДВ - 2663000,00 грн, загальна вартість товару без ПДВ - 21304000,00 грн.
Додатком № 2 до договору № 34 сторонами визначено комплектацію медичного обладнання спеціалізованого автомобіля швидкої медичної допомоги типу С, зокрема, основні ноші (каталка): ноші медичні "GECKO" самозавантажувальні, з гальмівною системою на задніх колесах, що обертаються арт. 7124/G, виробник ME.В ER. s.r.l. Unipersonale, Італія, ларингоскоп з клинками різних розмірів: ларингоскоп MCINTOSH N. 00, 0, 1, 2, 3, 4, 5 набір, (звичайне світло), виробник Hope & Heal, Пакистан тощо.
У додатку № 3 до договору № 34 сторони погодили технічні характеристики спеціалізованого автомобіля швидкої медичної допомоги, тип В.
На виконання умов укладених договорів позивачем було сплачено 50% попередньої оплати за товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 01.04.2021 р. на суму 39200000,00 грн та № 1 від 01.04.2021 р. на суму 10652000,00 грн.
14.09.2021 р. відповідачем було здійснено поставку, а позивачем прийнято товар - спеціалізовані автомобілі швидкої медичної допомоги на базі CITROEN JUMPER тип В, у кількості 40 шт, на загальну суму без ПДВ - 78400000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 139.
Також 14.09.2021 р. відповідачем було здійснено поставку, а позивачем прийнято товар - спеціалізовані автомобілі швидкої медичної допомоги на базі CITROEN JUMPER тип С, у кількості 8 шт, на загальну суму без ПДВ - 21304000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 140.
15.09.2021 р. позивачем було у повному обсязі сплачено за поставлений відповідачем товар, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 15.09.2021 р. на суму 39200000,00 грн та платіжним дорученням № 1 від 15.09.2021 р. на суму 10652000,00 грн.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, здійснив поставку товару з простроченням строків, передбачених умовами укладених договорів, у зв`язку з чим йому нараховано штраф та пеню.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).
Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Як передбачено ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають  правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За прострочення виконання зобов`язання за період з 03.08.2021 р. по 13.09.2021 р. позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 1646400,00 грн пені та 392000,00 грн штрафу за договором поставки № 33 від 31.03.2021 р.; 447384,00 грн пені та 106520,00 грн штрафу за договором поставки № 34 від 31.03.2021 р.
Пунктом 7.2 укладених договорів сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,05% вартості товару, з якого допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,5% вказаної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Як передбачено ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Як було встановлено вище, умовами укладених договорів сторони погодили, що постачальник зобов`язаний здійснити поставку протягом чотирьох місяців з моменту внесення замовником попередньої оплати.
Вбачається, що сума попередньої оплати за укладеними договорами була внесена позивачем 01.04.2021 р., що підтверджується платіжними дорученнями, відтак строк поставки закінчується 02.08.2021 р.
Однак, відповідач здійснив поставку товару лише 14.09.2021 р., що підтверджується видатковими накладними, тобто із простроченням у 42 календарних дні.
Враховуючи викладене, а також факт невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару у встановлений договорами строк, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1646400,00 грн пені та 392000,00 грн штрафу за договором поставки № 33 від 31.03.2021 р.; 447384,00 грн пені та 106520,00 грн штрафу за договором поставки № 34 від 31.03.2021 р. є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.
Доводи скаржника про те, що порушення ним зобов`язань відбулось внаслідок впливу обставин непереборної сили, які виникли поза волею відповідача, що підтверджується листами контрагентів відповідача з Італії та Пакістану, декларацією Торгово-промислової палати м. Парма щодо оцінки обставин, пов`язаних із наслідками пандемії Covid-19 від 02.07.2021 р., та сертифікатом Київської торгово-промислової палати № 3000-21-0752 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 01.09.2021 р., колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.
Відповідно до п. п. 8.1, 8.2, 8.3 укладених договорів сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Сторони домовилися про те, що строк виконання зобов`язань по договору продовжується на строк дії обставин непереборної сили. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.
На підтвердження існування форс-мажорних обставин щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами № 33 та № 34 від 31.03.2021 р., відповідачем надано сертифікат Київської торгово-промислової палати № 3000-21-0752 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 01.09.2021 р., в якому засвідчено існування обставин непереборної сили у період з 01.06.2021 р. по 31.07.2021 р. стосовно поставки відповідачем товару за договором поставки № 34 від 31.03.2021 р. та сертифікат Київської торгово-промислової палати № 3000-21-0753 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 01.09.2021 р., в якому засвідчено існування обставин непереборної сили у період з 01.06.2021 р. по 31.07.2021 р. стосовно поставки відповідачем товару за договором поставки № 33 від 31.03.2021 р.
Відповідач вказує, що ним було повідомлено позивача про існування обставин непереборної сили щодо виконання зобов`язань за укладеними між сторонами договорами листом № 156 від 20.07.2021 р., однак в матеріалах справи відсутні докази надсилання цього листа на адресу позивача.
Як передбачено ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
У відповідності до ст. ст. 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 р. № 44, Торгово-промислова палата України (далі - ТПП) відповідно до ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП. ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за: умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України; умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України; умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України. У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.
Умовами укладених договорів сторони погодили, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.
Отже належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин у правовідносинах сторін є відповідний сертифікат безпосередньо Торгово-промислової палати України, тому надані відповідачем сертифікати Київської торгово-промислової палати не є підтвердженням існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють сторін від відповідальності за невиконання умов укладених договорів поставки.
Надані відповідачем листи контрагентів відповідача з Італії та Пакістану, та декларація Торгово-промислової палати м. Парма щодо оцінки обставин, пов`язаних із наслідками пандемії Covid-19 від 02.07.2021 р., також не підтверджують настання форс-мажорних обставни у правовідносинах сторін, оскільки обставини, зазначені у вказаній декларації, існували починаючи з 23.02.2020 р. та були відомі відповідачу під час укладення договорів поставки з позивачем у період карантинних обмежень.
Таким чином у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження форс-мажорних обставин саме у випадку, що стосується своєчасного виконання відподачем умов укладених договорів поставки.
Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 10% колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно зі ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
При цьому, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вони не є імперативними, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. При цьому, суд має врахувати, що наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013).
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 р. у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 р. у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 р. у справі № 917/791/18.
Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафу та пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.
Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.
Отже, відповідачем не наведено наявності обставин, які об`єктивно, незалежно від його волі перешкодили виконати останньому зобов`язання перед позивачем належним чином у встановлений договором строк, та не подано доказів на підтвердження існування таких обставин, у зв`язку з чим клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій не підлягає задоволенню.
Посилання відповідача на вплив воєнних дій на території України та карантинних обмежень колегія вважає необґрунтованими, оскільки такий вплив поширюється негативно на обидві сторони укладених договорів.
При цьому, колегією суддів враховано, що відповідач не подавав до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій з відповідними доказами.
Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/6437/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" не підлягає задоволенню. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/6437/22 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.04.2023 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран