ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/7985/14-ц  Номер провадження 22-ц/814/582/23	Головуючий у 1-й інстанції Євтіфієв В.М.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2023 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В., 
секретар Владіміров Р.В.,
з участю представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Селезень С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», 
на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2019 року, постановлене суддею Євтіфієв В.М.,
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:
15.09.2014 ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ВАТ КБ «Надра», звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 21.04.2008 між банком, в особі філії ВАТ КБ «Надр» Харківське регіональне управління, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6/1/27/2008/840-ЖР/02, забезпечений порукою, за умов якого остання отримала кредит у розмірі 34 438,00 доларів США для придбання нерухомості, зі строком виконання зобов`язання до 07.04.2031 та сплатою відсотків - 15,49% річних.
Із підстав неналежного виконання позичальником кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору, утворилася заборгованість, яка станом на 14.07.2014 склала 627 681,70 грн.,яку банк просить стягнути із відповідачів згідно вимог позову.
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 04.11.2019 у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором – відмовлено.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» оскаржила рішення районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
Також просить прийняти докази, які не були подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку, а саме: довідку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» вих. №02-221 від 13.01.2020 про загальну суму платежів позичальника за період із 12.05.2008 по 21.11.2018.
Із підстав, попередньо викладених у позові, вважає його вимоги обґрунтованими належними та допустимими доказами, оцінка яких надана районним судом неправильно. Так, поза увагою суду першої інстанції залишилося, що розрахунок заборгованості, приєднаний банком до позову, враховує суми проплат позичальника за період із січня 2012 року по грудень 2013 року. 
Спростовує висновки районного суду, що із розрахунку заборгованості убачається, що упродовж 2008-2012 р.р. позичальник сплачував лише відсотки за кредитним договором, а не тіло кредиту, та наголошує, що зі змісту відповідного розрахунку чітко зрозумілими є суми надходжень та їх віднесення на погашення складових заборгованості відповідно до умов зобов`язання, яким визначено черговість погашення.
Звертає увагу на відсутність у справі доказів сплати позичальником боргу за 2014 рік, тоді як остання квитанція про оплату боргу до подання позову в суд датована 06.12.2013, що узгоджується із розрахунком банку.
Стосовно наданих позичальником квитанцій про сплату боргу за період із квітня 2016 року по листопад 2018 року, зазначає, що, по-перше, вони буди надані після подання позовної заяви, та, відповідно оплата заборгованості відбувалась після спливу 2 років від дня подачі позову, а тому вони об`єктивно не могли бути враховані в розрахунок заборгованості; по-друге, загальна сума таких проплат не відповідає всій сумі заборгованості, заявленої банком до стягнення.
Вважає порушенням норм процесуального закону постановлення рішення без участі позивача, який просив відкласти розгляд справи, який мав відбутися в режимі відеоконференції в приміщення суду, куди представник банку не змін прибути із об`єктивних причин. 
Ухвалами Харківського апеляційного суду від 13.05.2020 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії по справі та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін.
09.06.2020 та 06.11.2020 до Харківського апеляційного суду надійшли заяви ТОВ «Європартнер Фінанс» та представника відповідача – Селезень С.В. про залучення товариства правонаступником ПАТ КБ «Надра» згідно договору №GL3N217258 про відступлення права вимоги./а.с.64-66,71-74,75,116-117 т.2/
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.11.2020 задоволено заяву ТОВ «Європартнер Фінанс» та представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про залучення у справу правонаступника позивача.
Залучено до участі у справі замість позивача ПАТ КБ «Надра» в якості правонаступника ТОВ «Європартнер Фінанс»./а.с.123-124 т.2/
18.11.2020 ТОВ «Європартнер Фінанс» подано до Харківського апеляційного суду письмові пояснення, які за змістом є подібними до доводів апеляційної скарги./а.с.1332-135 т.2/
20.01.2021 представником відповідача – Селезень С.В. подано додаткові пояснення на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, як законне та обґрунтоване.
Звертає увагу на відсутність у справі належних доказів на підтвердження заборгованості та її розміру, якими мають бути первинні бухгалтерські документи, а не сам лише розрахунок банку. Наведене відповідає позиції Верховного Суду у справах №161/16891/15-ц від 30.01.2018, №200/5647/18 від 16.09.2020 та Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03.07.2019.
Зазначає, що укладений кредитний договір є споживчим і на нього мають поширюватися вимоги ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів. Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованій у справі №638/13683/15-ц від 26.05.2020, за змістом якої не виконання вимоги ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо направлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, виключає підстави задоволення позову про їх стягнення судом. 
Звертає увагу, що у справі відсутні докази на підтвердження отримання позичальником вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту.
29.03.2021 ТОВ «Європартнер Фінанс» подано до Харківського апеляційного суду письмові пояснення, якими товариство спростовує твердження представника відповідача про недоведеність вимог позову належними доказами та приєднує до справи виписки по банківському рахунку позичальника, які з огляду на надмірний обсяг, надаються в електронному вигляді на оптичних дисках.
Заперечує застосування наслідків спливу позовної давності до вимог позову про стягнення пені, оскільки останній платіж, як помилково встановив суд був датований не 30.11.2012, а 13.09.2013, що свідчить про переривання строку позовної давності, у томі числі спеціальної.
Зазначає, що кредитором заявлено до стягнення частину простроченої заборгованості, а тому направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове погашення заборгованості не вимагається нормами закону./а.с.2-13 т.3/
08.06.2021 ТОВ «Європартнер Фінанс» подано до Харківського апеляційного суду клопотання про приєднання до справи роздруківки із Єдиного державного реєстру судових рішень постанов Великої Палати Верховного Суду у справі №906/1174/18 від 16.03.2021 та Верховного Суду у справі №545/2370/19 від 30.03.2021 на підтвердження правомірності відступлення права вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами, що не потребує отримання ліцензії на здійснення валютних операцій.
28.07.2021 ТОВ «Європартнер Фінанс» подано до Харківського апеляційного суду письмові пояснення, за змістом яких доводить правомірність нарахування пені та штрафів, вимоги за якими заявлені в межах строку позовної давності, який умовами кредитного договору (п.6.2) збільшено до 10 років.
Просить поновити строк для подання доказів, а саме, оптичного диску із виписками банківського рахунку позичальника та довідкою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №089-57-375/21 від 18.03.2021 на підтвердження підставності позову, які не становили предмет дослідження суду першої інстанції, оскільки товариство було залучено до участі у справі лише наприкінці 2020 року./а.с.87-90 т.3/
02.08.2021 представником відповідача – Селезень С.В. подано до Харківського апеляційного суду письмові заперечення на клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів./а.с.99-103 т.3/
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.08.2022 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду із повідомленням учасників судового процесу.
14.11.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання ТОВ «Європартнер Фінанс» про розгляд справи без участі представника товариства, доводи апеляційної скарги підтримує, наполягає на її задоволенні.
       У суді апеляційної інстанції представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. 
       Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.04.2008 між ВАТ КБ «Надра», в особі заступника начальника відділення №27 Шевченко В.М. та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №6/1/27/2008/840-ЖР/02, за умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 34 438,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Житлові рішення – перше житло».
Згідно п.1.2. цього договору цільовим використанням кредиту є: проведення розрахунку по договору купівлі-продажу №1652 від 21.04.2008, що укладений між позичальником та ОСОБА_5 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витрати позичальника пов`язані з оформленням кредиту; оплата комісії за розрахунки в рамках комплексу тарифних послуг «Ласкаво просимо» в залежності від оформленого Тарифного пакету.
Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,49% річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості (п.1.3. договору).
Банк надає позичальнику кредит строком до 07.04.2031 (п.1.4.договору).
Згідно п.1.5. кредитного договору банку відкриває позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 124,78 долари США в порядку і на умовах, визначених цим договором.
Цілі надання кредитної лінії визначені п.1.9. договору, витрати страхувальника (позичальника) на страхові платежі згідно договору страхування; об`єкту забезпечення вказаного в п.2.1 договору (іпотечна квартира); позичальника від нещасних випадків.
Згідно п.1.13. договору відсотки за користування коштами у рамках ліміту кредитної лінії розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,69% відсотків на місяць. Банк надає позичальнику кредитну лінію з терміном погашення до 20.04.2013 (п.1.4 договору).
Згідно п.3.3.1., п.3.3.2. договору повернення кредиту здійснюється рівними платежами щомісячно у сумі 124,78 доларів США, починаючи із травня 2008 року, зі сплатою платежів, передбачених п.1.3.1. договоруна поточний рахунок банку.
Відповідно до п.3.3.3. договору позичальник повертає кошти, отримані в рамках кредитної лінії та сплачує банку передбачені п.1.13. цього договору відсотки на поточний рахунок банку. 
Строк кожного окремого траншу: 25.04.2008-24.04.2009 розмір платежу 17,82; 25.04.2009-24.04.2010 розміром 17,37; 25.04.2010-24.04.2011 розміром 16,67; 25.04.2011-24.04.2012 розміром 16,47; 25.04.2012-24.04.2013 розміром 16,02.
Згідно п.3.3.4. договору позичальник вносить чергові платежі по кредиту/кредитній лінії, визначені п.п.1.3.1., 1.13., 3.3.1, 3.3.3. цього договору щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк, починаючи з 13 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором. 
Відповідно до п.3.4. договору, якщо на протязі дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс чергові платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобов`язань по цього договору в наступному порядку: прострочені відсотки за користування кредитною лінією; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитною лінією; відсотки за користування кредитом; пені та штрафи; прострочена сума кредитної лінії; прострочена сума кредиту; сума кредитної лінії; сума кредиту./а.с.21-23 т.1/
Кредитні зобов`язання за цим договором забезпечені договором поруки від 21.04.2008 №6/1/27/2008/840-П/01, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 , за змістом якого поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. цього договору повністю (чи у будь-якій його частині), як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо./а.с.19 т.1/
21.04.2008 ОСОБА_1 у відділенні №27 Харківського відділення ВАТ КБ «Надра» видано 3350,00 доларів США, що еквівалентно 169175,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №265./а.с.27 т.1/
04.09.2012 між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1, за умов якого останній поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 , позичальник, взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21.04.2008 з додатковими угодами до нього. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. цього договору повністю (чи у будь-якій його частині), як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо./а.с.20 т.1/
04.09.2012 між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21.04.2008, за змістом якого сторони домовилися, що кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 34438,00 доларів США зі сплатою 15,49% річних (у подальшому кредит №1).
Щомісячна сума мінімального необхідного платежу по кредиту №1 визначається графіком платежів (додатком до цього договору).
Кінцевий термін повернення кредиту №1 – 07.04.2031 (п.1.1. договору).
Кредит надається позичальнику на наступні цілі: купівля нерухомості (п.1.2. договору).
Згідно п.1.3. договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 94896,52 грн. (у подальшому кредит №2, а кредит №1 та кредит №2 разом далі по тексту – кредит). Встановлено позичальнику фіксовану процентну ставку по кредиту №2 у розмірі 15,0% річних. Кінцевий термін повернення кредиту №2 – 01.09.2017.
Згідно п.1.3.1. договору кредит №2 надається позичальнику для погашення заборгованості з відсотків та комісій за кредитним договором №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21.04.2008.
За змістом п.2.4.договору порядок погашення суми основної заборгованості по кредитам №1 відбувається шляхом внесення мінімального необхідного платежу щомісячно до 12 (включно) числа поточного місяця, якщо 12 число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 07.04.2031, на умовах, визначених цим договором.
Порядок погашення суми основної заборгованості по кредиту №2 відбувається на тих же умовах, із кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01.09.2017 (п.2.4.1 договору). 
Згідно п.2.7. договору, погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: судові витрати; штрафи; пені; прострочена заборгованість за нарахованими комісіями; прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість по кредиту; строкова заборгованість за нарахованими комісіями; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість по кредиту.
Банк, при наявності несвоєчасного та/чи не в повному об`ємі виконання позичальником своїх обов`язків щодо сплати платежів, передбачених цим договором, самостійно розподіляє грошові кошти, внесені позичальником на розподільчий рахунок згідно вищезазначеної черговості або іншій черговості, встановленої на розсуд суду./а.с.96-100,103 т.1/
04.09.2012 між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21.04.2008, за змістом якої сторони дійшли домовленості про прощення нарахованої неустойки (штрафів, пені) у розмірі 2338,32 доларів США.
Згідно п.2 цього договору сторони домовилися, що не дивлячись на будь-які інші умови цієї Додаткової угоди, ця Додаткова угода втрачає чинність у частині прощення банком позичальнику неустойки (штраф, пеня) у розмірі 2338,32 доларів США, розрахованої відповідно до умов договору, при невиконанні позичальником умов реструктуризації, передбачених договором про внесення змін та доповнень №1 від 04.09.2012 до договору. 
Сторони домовились на підставі ст.ст.256-259 ЦК України про збільшення терміну загальної та спеціальної позовної давності встановленого чинним законодавством – до моменту повного виконання зобов`язань за кредитним договором./а.с.101 т.1/ 
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21.04.2008 станом на 16.06.2014 загальна заборгованість за кредитом склала 627681,70 грн., із яких: 491888,44 грн. - заборгованість за кредитом(з них прострочена заборгованість за кредитом - 28567,96 грн.); 113784,51 грн. – заборгованість за відсотками (з них прострочена заборгованість за % - 110628,28 грн.); 13221,30 грн. – заборгованість за пенею; 8787,46 грн. – заборгованість за штрафом./а.с.12-18 т.1/
Постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015 №356 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ КБ «Надра»./а.с.128 т.1/
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.11.2016 №2342 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора./а.с.129 т.1/
На виконання графіку, додатку до договору №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21.04.2008, помісячно із жовтня 2012 року по вересень 2017 року, позичальником надано платіжні документи:квитанція №27NPRвід 24.01.2012 – 100,00 дол. США./809,00 грн./а.с.193 т.1/;
-        квитанція №427 від 24.01.2012 – 100,00 дол. США./798,98 грн.//а.с.194 т.1/; квитанція №4 про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 15.02.2012 – до видачі 100,00 дол. США./805,00 грн.//а.с.191 т.1/; квитанція №4864 від 15.02.2012 – до видачі 100,00 дол. США./798,81 грн.//а.с.194 т.1/; прибутково-видатковий касовий ордер №18717794 від 28.05.2012 – 400,00 грн./а.с.191 т.1/; квитанція №- від 11.10.2012 – 2300,00 грн./а.с.192 т.1/;        квитанція від 12.11.2012 – 2265,00 грн./а.с.192 т.1/; квитанція від 24.12.2012 – 2289,92 грн./а.с.193 т.1/; квитанція від 25.01.2013 – 2264,23 грн./а.с.195 т.1/; квитанція від 10.10.2013 – 1500,00 грн./а.с.195 т.1/; квитанція від 06.12.2013 – 1000,00 грн./а.с.196 т.1/;квитанція від 25.04.2016 – 2000,00 грн./а.с.190 т.1/;квитанція від 31.05.2016 – 2000,00 грн./а.с.190 т.1/; квитанція від 02.07.2016 – 2000,00 грн./а.с.189 т.1/;квитанція від 10.08.2016 – 1000,00 грн./а.с.189 т.1/;квитанція від 19.09.2016 – 1000,00 грн./а.с.188 т.1/; квитанція від 02.11.2016 – 1500,00 грн./а.с.188 т.1/; квитанція від 21.03.2017 – 1000,00 грн./а.с.187 т.1/; квитанція №189730612 від 31.07.2017 – 2000,00 грн./а.с.186 т.1/; квитанція №189730612 від 02.10.2017 – 2000,00 грн./а.с.186 т.1/; квитанція №190458132 від 28.12.2017 – 1000,00 грн./а.с.187 т.1/; квитанція №190740150 від 28.02.2018 – 1000,00 грн./а.с.181 т./; квитанція №191319184 від 23.04.2018 – 1000,00 грн./а.с.181 т.1/; квитанція №191508996 від 24.05.2018 – 1000,00 грн./а.с.182 т.1/; квитанція №191879875 від 31.07.2018 – 1000,00 грн./а.с.182 т.1/; квитанція №15 від 31.08.2018 – 1000,00 грн./а.с.183 т.1/; квитанція №1 від 29.09.2018 – 700,00 грн./а.с.180 т.1/; квитанція №16 від 26.10.2018 – 1000,00 грн./а.с.184 т.1/; квитанція №32 від 20.11.2018 – 1000,00 грн./а.с.185 т.1/.
       У межах графіку із жовтня 2012 року по вересень 2017 року позичальником сплачено 27730,94 грн.; поза межами графіку із жовтня 2017 року по листопад 2018 року – 10700,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні вимог позову, районний суд виходив із підстав його не доведеності належними та допустимими доказами, оскільки наданий банком розрахунок заборгованості не враховує платежі вчинені позичальником у 2008-2012 р.р. на виконання умов кредитного договору, з руханням змін та доповнень до нього. Із підстав викладеного районний суд визнав належність виконання позичальником кредитного зобов`язання, включно до 30.11.2012, у подальшому, починаючи із грудня 2012 року будь-яке погашення кредиту не здійснювалося. Таким чином, моментом виникнення заборгованості слід рахувати із 31.12.2012, а із цим позовом банк звернувся у вересні 2014 року, тобто після спливу 1 року 9 місяців, а тому строк позовної давності до вимог позов про стягнення пені вже сплив.
       Апеляційний суд, переглядаючи рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.
Стосовно порушення норм процесуального, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом частини друга, четверта та п`ята статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Із матеріалів справи убачається, що оскаржуване судове рішення постановлено за відсутності сторін, у тому числі позивача, який не забезпечив участь свого представника в судовому засіданні, призначеному на 04.11.2019. 
У справі наявне клопотання представника позивача ПАТ КБ «Надра» - Зозулі О.Г. про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості представника в іншому судовому засіданні та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції./а.с.234-235 т.1/
Оцінюючи поважність причин неявки позивача, колегія суддів ураховує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 цього Кодексу).
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеній в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедуру слухання.
Приймаючи до уваги викладене, а також тривалість провадження у справі та процесуальну поведінку позивача, юридичної особи, представництво якої не обмежено одним представником, будучи належним чином обізнаним про час та місце розгляду справи, не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні 04.11.2019 - не надавши доказів обґрунтованості поважності неявки, надавши перевагу іншій справі.
Отже доводи апеляційної скарги щодо постановлення оскаржуваного рішення за відсутності позивача, який диспозитивно розпорядився своїми правами, не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення згідно ч.3 ст.376 ЦПК України.
Стосовно дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів зазначає наступне.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
       Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
       Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №14-318цс18, постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі №755/15853/15-ц зроблені висновки, що звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
       Предметом позову в справі, що переглядається, є дострокове стягнення кредитної заборгованості за договором споживчого кредиту у сумі 627681,70 грн.
       Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». 
       Частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною станом на 21.04.2008, встановлено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
       Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про захист прав споживачів» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 цього Закону, у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду України у справі №638/13683/15-ц від 26.05.2020, яка є обов`язковою для врахування.
       У цій справі сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового виконання зобов`язання, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання та визначили умови такого повернення.
       Із аналізу змісту пункту 4.2.4. кредитного договору вбачається, що безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання є виникнення у позичальника прострочення з погашення чергового платежу. 
       Разом із цим реалізація такого права має відбуватися із дотриманням ч.10 ст.11 Законом України «Про захист прав споживачів», за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.
       У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення такого повідомлення та його отримання позичальником, а також поручителем, як солідарним відповідачам. Отже, ураховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, такі вимоги позову є передчасними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. 
       Стосовно стягнення поточної заборгованості за кредитом, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Відповідно до п.5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
       У справі, яка переглядається, на спростування відповідних висновків районного суду позивач мав можливість додати до позовної заяви документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема, виписку по особовому рахунку позичальника та детальний розрахунок за поточною заборгованості, на підставі яких суд першої та апеляційної інстанцій був би спроможний самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду вчинені позичальником платежі. 
       Так, апеляційним судом установлено, що за період із 24.01.2012 по 06.12.2013 позичальником сплачено згідно квитанцій: №27NPR від 24.01.2012; №427 від 24.01.2012;№4 про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 15.02.2012; №4864 від 15.02.2012; прибутково-видатковий касовий ордер №18717794 від 28.05.2012; квитанція від 11.10.2012, 12.11.2012, 24.12.2012, 25.01.2013,10.10.2013, 06.12.2013 на загальну суму 15230,94 грн.
Із цих платежів при здійсненні розрахунку не враховано: квитанція №27NPR від 24.01.2012 – 100,00 дол. США./809,00 грн./а.с.193 т.1/; квитанція №4 про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 15.02.2012– до видачі 100,00 дол. США./805,00 грн.//а.с.191 т.1/; квитанція №4864 від 15.02.2012 – до видачі 100,00 дол. США./798,81 грн.//а.с.194 т.1/;прибутково-видатковий касовий ордер №18717794 від 28.05.2012 – 400,00 грн./а.с.191 т.1/ Загальна сума не врахованих позивачем платежів за вказаний період склала 2812,81 грн.
Разом із цим для правильного вирішення спору такі платежі слід враховувати при визначенні розмір стягнення в послідовності, визначеній п.3.4. кредитного договору, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції. 
Таким чином під час розгляду справи банк не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру поточної заборгованості ті інших стягнень за кредитним договором №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 16.06.2008.
       В оцінці поведінки та способу ведення справ банком апеляційний суд враховує те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку із чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Наведене відповідає позиці Верховного Суду у справі №199/7014/20 від 01.02.2023.
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити в частині мотивів відмови у позові, виклавши їх у редакції мотивувальної частини цієї постанови.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», - задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2019 року - змінити в частині мотивів відмови у позові, виклавши їх у редакції мотивувальної частини цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18.05.2023.

Головуючий суддя                                                                Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                А.І. Дорош

                                                                               Ю.В. Дряниця