ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/27566/21                                                                   Суддя першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                              Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Височанської Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, про визнання протиправним і скасування рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022, -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №1006297-2408-2653 від 06.09.2021.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що належний йому транспортний засіб у 2021 році не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки інформація щодо нього відсутня в Переліку транспортних засобів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономіки та його середньо ринкова вартість становить менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 позов задоволено. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено позва увагою, щ належний позивачу автомобіль Maserati Levante GranLusso входить до Переліку транспортних засобів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономіки та його середньо ринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що між Приватним акціонерним товариством «Українська автомобільна корпорація», як продавцем, з однієї сторони та ОСОБА_1 , як покупцем, укладено договір №264275-236 від 31.05.2021, у відповідності до якого продавець, керуючись рішенням покупця, який вибрав потрібний йому автомобіль модель Maserati Levante GranLusso, рік виготовлення 2021, замовлення №263, номер кузову НОМЕР_1 на підставі представлених в салоні зразків йому продавцем, зобов`язується передати у власність продавця автомобіль, а покупець зобов`язується прийняти переданий автомобіль і оплатити його за ціною в розмірі та порядку, визначеному цим договором.
У відповідності до пункту 2.4 указаного Договору повна ціна автомобіля становить 2687895,00 грн. До складу повної ціни включено податок на додану вартість (20 відсотків), що становить 447982,50 грн.
06.09.2021 ГУ ДПС у м. Києві згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення №1006297-2408-2653, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 14583,33 грн. 
Не погоджуючись із указаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідачем не доведено, що належний позивачу транспортний засіб є об`єктом оподаткування у відповідності до вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, з урахуванням вимог Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.
Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, а саме податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.
Статтею 4 ПК України визначено основні засади податкового законодавства України.
Одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно із підпунктом 261.1.2 пункту 261.1 статті 261 ПК України податок на майно складається з, серед іншого, транспортного податку.
Підпунктом 267.1.1 пункту 267 ПК України регламентовано, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України).
Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4 ст. 267 ПК України).
Згідно із підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
За об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу (пп. 267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України).
Аналізуючи вказані обставини апеляційний суд приходить до наступних висновків.
По-перше, транспортний податок є податком на майно, платником якого є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
По-друге, середньоринкова вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".
По-третє, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування. Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
У той же час механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі - Методика).
Згідно із пунктом 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:
Сср = Цн х (Г / 100),
де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;
Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403.
Відповідно до пунктів 3, 4 Методики джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).
Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономіки.
Об`єм циліндрів двигуна автомобіля зазначається в куб. сантиметрах або в літрах з урахуванням інформації щодо об`єму циліндрів двигуна автомобіля, зазначеної в прайс-листах виробників (дилерів), зокрема іноземних, спеціалізованих періодичних виданнях, комп`ютерних програмах для продажу автомобілів, Інтернеті або інших джерелах.
За правилами пунктів 5, 6 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.
Аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.
Відповідно до пункту 7 Методики за наявності кількох аналогів аналогічним автомобілем є автомобіль одного виробника (країни-виробника).
Пунктом 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (п. 14 Методики).
Аналізуючи наведені положення колегія суддів звертає увагу на те, що повноваження щодо визначення середньоринкової вартості автомобіля покладено на Мінекономіки.
При цьому у разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Тобто Методикою визначено, що у разі відсутності інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком ДПС та/або власник транспортного засобу звертається до Мінекономіки з метою визначення середньоринкової вартості такого транспортного засобу, яке, в подальшому визначає таку вартість та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті шляхом доповнення переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у відповідному податковому періоді, у разі наявність складових, передбачених підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України.
Як свідчать матеріали справи, на запит позивача Мінекономіки листом від 28.07.2021 №3821-07/38993-09 повідомило останнього про те, що автомобіль Maserati Levante з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, внутрішнього згорання, бензин, 2021 року випуску не включено до Переліку.
Таким чином, з урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що твердження відповідача про включення транспортного засобу, який належить позивачу на праві приватної власності до відповідного Переліку спростовується безпосередньо листом Мінекономіки від 28.07.2021 №3821-07/38993-09.
Окрім цього посилання контролюючого органу на те, що аналогічні транспортні засоби включені до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки податковим органом не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що такі автомобілі є аналогічними.
Більше того суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази звернення ГУ ДПС у м. Києві до Мінекономіки в порядку абзацу 2 пункту 13 Методики з метою визначення середньоринкової вартості транспортного засобу, який належить позивачу та доповненням відповідного Переліку. У той же час контролюючому органу в силу вимог закону не надано повноважень щодо самостійного віднесення транспортного засобу до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, у разі відсутності такого транспортного засобу у Переліку, зважаючи виключно на наявність інформації щодо ціни транспортного засобу.
Отже, за наявних в матеріалах справи документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не доведено належність спірного транспортного засобу позивача до об`єктів оподаткування у відповідності до вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, з урахуванням вимог Методики.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що місцевий суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                                     О.Є. Пилипенко 

                                                                                                              Л.Т. Черпіцька