УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/2163/22 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І. 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Радченко С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м.Житомир
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року о 13.50 годині на а/д Житомир Сквира км 68, керував автомобілем марки «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковенко А.В., який здійснює захист ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі зупинити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що суд першої інстанції необгрунтовано не задовольнив клопотання про зупинення провадження в справі, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 проходить військову службу, будучи мобілізованим.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися. Були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Слід зазначити, що до судового розгляду справа призначалася п`ять разів та 27.04.2023 року було прийнято постанову про зупинення провадження в справі, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 перебуває на службі в Збройних Силах України у зв`язку з мобілізацією, що підтверджувалося довідкою військової частини НОМЕР_3 . Проте, 04.05.2023 року на адресу апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення №288/635/23 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, за встановленими обставинами по якій вбачається, що 05.03.2023 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання в с.Маркова Волиця, Житомирської області повторно вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП. За таких обставин, судом вирішено поновити провадження в справі та призначити справу до розгляду.
25.05.2023 року від апелянта по справі – адвоката Яковенка А.В. надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 скористався правом на захист своїх інтересів адвокатом, який в його інтересах подав апеляційну скаргу та від якого надійшла заява про розгляд справи без його участі, у відповідності до положень частини шостої статті 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або в закладі охорони здоров`я.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 04.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року о 13.50 годині на а/д Житомир Сквира км 68, керував автомобілем марки «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.8). Слід зауважити, що ОСОБА_1 без зауважень ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та відмовився надавати пояснення. 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому вбачається, що у працівників поліції були обгрунтовані підозри вважати, що громадянин знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 були роз`яснені відповідні права та обов`язки, а також наслідки ухилення від огляду на стан сп`яніння. Зупинка ОСОБА_1 була обумовлена порушенням останнім Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.5). Під час апеляційного розгляду справи доводами апеляційної скарги не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу. При накладені адміністративного стягнення, суд діяв в межах приписів статті 33 КУпАП та обрав стягнення, передбачене санкцією статті 130 ч.1 КУпАП, яке є безальтернативним. Та обставина, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не спростовує наявності в його діях ознак адміністративного проступку, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за вчинення якого він несе відповідальність як загальний суб`єкт правопорушення. Незадоволення судом клопотання про зупинення провадження в справі було виправлено під час апеляційного перегляду справи.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко