Ухвала
 
12 червня 2023 року
місто Київ
 
справа № 752/5230/13-ц
провадження № 61-8093ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, про визнання зобов`язання за кредитним договором виконаним, припиненими правовідносини за кредитним договором, зняття заборони відчуження предмету іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у березні 2013 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», третя особа -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В., у якому з урахуванням уточнення просив:
- визнати належно виконаним основне зобов`язання за кредитним договором від 10 лютого 2006 року № 28/л, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-КОМЕРЦБАНК» (далі - АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК») та ОСОБА_1 ;
- визнати припиненими кредитний договір від 10 лютого 2006 року № 28/л, укладений між АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та ОСОБА_1 , та іпотечний договір від 09 лютого 2006 року № 1497, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., за яким  ОСОБА_1 передав в іпотеку на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, нежитлове приміщення № 221 (в літ. А), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про іпотеку та зняти заборону відчуження предмета іпотеки нежитлового приміщення № 221 (в літ. А), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що перебувало в іпотеці відповідно до іпотечного договору від 09 лютого 2006 року, з метою здійснення у подальшому державної реєстрації припинення обтяження.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 22 вересня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постановою від 28 червня 2022 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року - без змін.
Постановою від 16 листопада 2022 року Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасував постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою від 06 квітня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року - без змін.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 29 травня 2023 року з використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:
- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, за змістом яких за умови належного і повного виконання забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання;
- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, відповідно до яких встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій;
- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 757/34078/14-ц, згідно з якими висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення без належного виконання вказівок, викладених у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі, яка переглядається (провадження № 61-7752св22);
- (4) суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року.
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Враховуючи, що постанова Київського апеляційного суду ухвалена 06 квітня 2023 року, повний текст постанови складено 28 квітня 2023 року, тридцятиденний строк, протягом якого може бути подана касаційна скарга, розпочався 29 квітня 2023 року, відповідно, закінчився - 29 травня 2023 року.
Наведене доводить, що ОСОБА_1 у межах тридцятиденного строку з дня проголошення судового рішення звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, тому питання про поновлення цього строку не підлягає процесуальному вирішенню.
ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Голосіївського районного суду міста Києва справу № 752/5230/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, про визнання зобов`язання за кредитним договором виконаним, припиненими правовідносини за кредитним договором, зняття заборони відчуження предмету іпотеки.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак