ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 р. 	Справа № 520/20112/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.04.22  по справі № 520/20112/21
за позовом     ОСОБА_1  
до   Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                      
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0138652-2413-2035 від 07.04.2021 на суму 250,32 грн.;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8900,00 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи, у розмірі 53,53 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного рішення податкового органу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0138652-2413-2035 за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в сумі 250,32 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи у розмірі 5400,00 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про відшкодування на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 279659151 від 16.10.2021 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 956 від 20.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шатерніковою Т.М., є власником об`єкту нерухомого майна - трикімнатної квартири загальної площі 65,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
07.04.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення № 0138652-2413-2035 за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в сумі 250,32 грн.
Не погодившись з прийнятим податковим органом рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам зазначає наступне. 
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно з пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Згідно пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з п. 30.9. ст. 30 Податкового кодексу України, податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.
Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 “Про місцеві податки і збори у місті Харкові” та встановлено ставки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті Харкові згідно з додатком 1 цього рішення, яким передбачена ставка податку на нерухоме майно, а саме: п.2 ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п, 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток; п.3. ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/ квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м. що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.
Податковим кодексом України передбачені випадки у яких застосовується знижена база оподаткування, а саме відповідно до пп. 266.4.1. ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.
Відповідно до пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Абзацом сьомим пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України,                           податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Тобто, обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, здійснюється виходячи із загальної площі об`єкта житлової нерухомості зменшеної відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, та відповідної ставки податку, шляхом множення бази оподаткування на ставку податку.
Встановлення ставки податку на об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості покладається на органи місцевого самоврядування, в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості, відповідно до пп. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України. Але при цьому Податковий кодекс України встановлює граничний розмір ставки податку а саме: 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.          
Згідно пп.1 п.1, Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 “Про місцеві податки і збори у місті Харкові”, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки такі місцеві податки і збори: податок на майно, який складається з: - податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Разом з тим, відповідно до п.3 додатку 1 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 “Про місцеві податки і збори у місті Харкові” встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/ квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м. що перебувають у власності фізичних осіб, у розмірі 0 відсотків.          
Відтак, Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 не встановлювалась гранична межа житлової нерухомості для оподаткування на яку зменшується база оподаткування, в розмірі більшому ніж передбачено пп. 266.4.1. п. 266.4 ст. 266 ПКУ.
Крім того, відповідно до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, сільським, селищним, міським радам та радам об`єднаних територіальних громад надано право встановлювати пільги з податку що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Статтею 30 ПКУ передбачено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
В той же час згідно пункту 30.2 цієї статті підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Відтак, з урахуванням п. 3. Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17, зменшена ставка податку для об`єктів житлової нерухомості застосовується лише на певну групу платників податків, а саме фізичних осіб, у власності яких перебуває об`єкт житлової нерухомості, зокрема, квартири незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м.          
Положеннями п. 30.9. ст. 30 Податкового кодексу України визначено, що податкова пільга надається шляхом встановлення зниженої ставки податку та збору.          
Як свідчать матеріали справи, загальна площа об`єкту нерухомості, яка належать позивачу, становить: 65,3 кв. м.
Відтак, відповідачем при прийнятті податкового повідомлення - рішення № 0138652-2413-2035 від 07.04.202 не враховано пільгу встановлену Рішенням №542/17 від 22.02.2017 Харківської міської ради 7 скликання для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м., що перебувають у власності фізичних осіб, у розмірі 0 відсотків.          
З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № 0138652-2413-2035 від 07.04.2021 є необґрунтованим та підлягає скасуванню, відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Стосовно здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи та надані адвокатом послуги.
З метою підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи до матеріалів справи долучено: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Лукашенко О.В., договір про надання правової допомоги № 127 -2021/Д-20 від 29.09.2021, ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Лукашенко О.В., попередній розрахунок суми судових витрат станом на 17.10.2021 в порядку ст. 134 КАС України, витяг про сплату юридичних послуг за договором 127-2021/Д-20 від 29.09.2021 та акт приймання передачі від 17.10.2021 на суму 5400,00 грн., квитанція від 14.10.2021 на суму 35 грн.
Враховуючи складність справи, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу, а також на підставі того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для  стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи у розмірі 5400 грн.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Стосовно заявленого у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про відшкодування на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., колегія суддів зазначає наступне. 
З метою підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надану під час апеляційного розгляду справи до матеріалів справи долучено: ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Лукашенко О.В., акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 07.04.2023, розрахунок суми судових витрат станом на 07.04.2023 в порядку ст. 134 КАС України на суму 2500,00 грн.
Надаючи оцінку співмірності суми витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, змістом виконаних та наданих адвокатом послуг, а також обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2500,00 грн., оскільки вказаний розмір є доведеним, обґрунтованим та співмірним.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 по справі №520/20112/21 залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот)  грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова 	
Судді	   	Л.В. Курило    А.О. Бегунц