П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/14623/22	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.
при секретарі Цехмейстренко Ю.В.,
за участі  представника апелянта Сторожук Д.І.,
                представника відповідача Поперечного Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крани України» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крани України» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ"  звернулось до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області в якій просить визнати  протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення                          № 29681/15-32-18-09-24/40489427 від 06.12.2021 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1526973,20 гривень.
В обґрунтування позову зазначалось, що податкове повідомлення-рішення № 15-32-18-09-24/40489427 прийнято відповідачем  поза межами встановленого приписами пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України строку, а саме через 58 робочих днів, а не протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання платником податку акту перевірки. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні  за правилами загального позовного провадження у м. Одесі у задоволені  позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Крани України»  надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  позов задовольнити. 
Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що системний аналіз приписів пункту 86.8 ст.86 ПК України  встановлює, що податкове повідомлення-рішення приймається протягом 15  робочих  днів з дня наступного за днем отримання платником податку акту перевірки, тобто законодавством встановлені певні  часові рамк, однак відповідачем податкове повідомлення-рішення прийнято через 58 робочих днів.
Апелянт вважає, що  нормами Податкового кодексу України не передбачено права контролюючих органів відступлення від вказаного порядку чи строків, що відповідає висновкам викладених  Верховним Судом  (рішення у справах №826/3576/15 від 18.10.2021 р., 826/19830/16 від 09.04.2019, №520/2305/19 від 28.09.2020 р.)
Відповідачем  відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції  не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено,  на підставі п.п. 19-1.1.2 п. 19-1.1. ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.19 п.20.1 ст. 20 з урахуванням ст. 102 розділу II Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) посадовою особою ГУ ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість згідно податкових декларацій з ПДВ за березень 2021 року № 9090447848 під 19.04.2020 р., за квітень 2021 р. № 9130735369 від 19.05.2021 р., за травень 2021 року № 9162627368 від 17.06.2021р., за червень 2021 року № 9198585090 від 20.07.2021р., під час якої встановлено порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1, ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України. Відповідальність за порушення правил сплати грошового зобов`язання протягом граничних строків передбачена п. 124.2 ст.124 Кодексу, за результати якої 06.09.2021 р. складено акт                          № 18654/15-32-18-09-22/40489427 ( а.с. 11-12).
Вказаний акт перевірки отриманий позивачем 14.09.2021 р., що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 13).
06.12.2021 року на підставі даного акту камеральної перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення № 15-32-18-09-24/40489427, яким на підставі пункту 124.3 статті 124 ПК України за затримку сплати грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 3    053    946,40 грн. зобов`язано ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" сплатити штраф у розмірі 50 % у сумі 1 526 973, 20 грн. ( а.с. 14).
Дане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 22.12.2021 р., що підтверджується згідно трекінгу Укрпошти (а.с. 16).
10.01.2022 року ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" оскаржило податкове повідомлення - рішення № 15-32-18-09-24/40489427 в адміністративному порядку до ДПС України. (а.с. 17-19).
07.09.2022 р. Державна податкова служба України рішенням № 10907/6/99-00-06-03-03-06 про результати розгляду скарги залишила без змін податкове повідомлення-рішення        № 15-32-18-09-24/40489427 від 06.12.2021 р., а скаргу ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" без задоволення.
Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте контролюючим органом з порушенням строку його прийняття, жодним чином не впливає на звільнення платника податків від відповідальності, передбаченої п. 124.2 ст.124 ПК України. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до положень ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755 (надалі - ПК України).
Згідно пункту 75.1 ст.75 ПК України   контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Абзаци 1-2 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що  камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Пункт 76.1 статті 76 ПК України передбачає, що  камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. 
Згідно  пункту 76.2 ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 86.2 ст. 86 ПК України   за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно пункту 86.7 ст. 86 ПК України  у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. 
Відповідно до пункту 86.8 ст. 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті. 
Колегія суддів зазначає, що  податкові повідомлення-рішення за результатами проведення контролюючим органом, в даному випадку, камеральної перевірки приймаються контролюючими органами протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, акта перевірки. Винятком, не прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення протягом вказаного строку є лише подання таким платником податків заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів.
Матеріалами справи встановлено, що акт камеральної перевірки від 06.09.2021 року №18654/15-32-18-09-22/40489427 було направлено контролюючим органом засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу                   ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" та отриманий ним 14.09.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 37).
Тобто, податкове повідомлення-рішення за вказаним актом перевірки повинно бути прийняте до 29 вересня 2021 року включно.
Натомість, податкове повідомлення-рішення № 29681/15-32-18-09-24/40489427 прийняте відповідачем 06 грудня 2021 року, тобто з порушенням строку, встановленого пунктом 86.8 ст. 86 ПК України..
Апелянт в апеляційній скарзі зазначає що  податкові повідомлення-рішення від 06.12.2021 року №29681/15-32-18-09-24/40489427, прийняті контролюючим органом з порушенням строку його прийняття, передбаченого пунктом 86.8 ст. 86 ПК України.
Разом з тим, позивач звертаючись до суду з позовом та з апеляційною скаргою   не оспорює  порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з ПДВ.
До матеріалів справи позивачем не надано документальних доказів подання відповідачеві заперечень та додаткових документів і пояснень, зокрема, але не виключно, документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПК України, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки), як це передбачено пунктом 86.7. ст. 86 ПК України.
При цьому,   позивач протягом усього розгляду даної справи не ставить під сумнів розмір штрафних санкцій, які були застосовані відповідачем спірним рішення, а тому суд не надавав правову оцінку даним спірним правовідносинам з цих підстав.
Відповідно до п. 58.2  ст.  58 Податкового кодексу України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Апелянтом не заперечується відповідність форми податкового повідомлення-рішення встановленим вимогам.
Таким чином, колегія суддів  зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання.
Разом з тим,  порушення строків прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення може бути однією з підстав визнання його протиправним. Проте, лише порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення не може бути єдиною підставою для визнання його протиправним, за умови встановленого порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків .
Колегія суддів зазначає, що  єдиною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення позивач зазначає факт порушення податковим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення, встановленого пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, при цьому не спростовуючи доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкової перевірки та зафіксовані в акті, тому  суд  першої   дійшов  правильного висновку, що прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення є правомірним, а недотримання строку його прийняття не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах  Верховного Суду    від 03.04.2018 у справі № 810/5546/15  та   від 01 лютого 2023 року у справі № 826/12220/17.
Колегія суддів не приймає   посилання апелянта   на постанову Верховного Суду від 18.10.2021 р. у справі № 824/640/19-а, оскільки  висновок Верховного Суду щодо протиправності та скасування спірного рішення вмотивований передчасністю його прийняття, оскільки позивач був позбавлений можливості подати заперечення проти висновків акту перевірки, спірне рішення прийняте до спливу строку подачі позивачем заперечень проти висновків акту перевірки, а відтак прийняте з порушенням встановлених правил та процедур та передчасно, тобто без дотримання права позивача на подачу та розгляд його заперечень, що є передумовою прийняття спірного рішення.
Натомість, в межах даних спірних правовідносин, позивач не скористався правом на подання до контролюючого органу заперечень на акт камеральної перевірки після його отримання 14.09.2021 року, а також документів на спростування встановлених перевіркою порушень.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №6780107034215, а саме акту   перевірки  направленого на адресу ТОВ «Крани України» до ГУДПС в Одеській області не повернулось  з невідомих причин, тому  інспектор  відповідача звернувся до поштового відділення по вказаному питанню після чого 06.12.2021 р. отримав дублікат рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №6780107034215 (а.с.13), згідно якого відповідачу стало відомо, що акт перевірки отримано позивачем 14.09.2021 р. та у той же день 06.12.2021 р. після  отримання доказів, відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення, яке є предметом оскарження у цій справі.
З огляду на викладене, колегія суддів   погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав щодо  задоволення позовних вимог, оскільки  спірне рішення, прийняте контролюючим органом з порушенням строку його прийняття, пропуск строку обґрунтовано відсутністю у  відповідача доказів отримання ТОВ «Крани України» акту перевірки, що  жодним чином не впливає на звільнення платника податків від відповідальності, передбаченої п. 124.2 ст.124 ПК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання з ПДВ, самостійно визначеного ТОВ «Крани України» у поданих деклараціях з ПДВ за березень-червень 2021 року.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення   суду першої інстанції  ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст.  308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Крани України»  – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року – залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано  26.04.2023 року

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

          Суддя:                                                                                                             І.О. Турецька