Справа № 450/445/23                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 33/811/417/23                Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року, 

встановив:
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Відповідно до постанови 29.01.2023 року о 01 год. 40 хв. на автодорозі Львів-Пустомити-Меденичі у м. Пустомити водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SKODA OKTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`янінням у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу DRAGER ALCOTEST №6810, прилад ARAM-2293, тест №2440, результат тесту 1,76 проміле, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.
Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що не належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про оскаржувану постанову дізнався, коли сам прибув у Пустомитівський районний суд Львівської області 09 березня 2023 року. 
Апелянт вважає, що постанова незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також суперечить обставинам справи.
Стверджує, що у матеріалах справи відсутні відповідні відео файли, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівника поліції в процесі руху під час події, зазначеної в протоколі серії ААД №473914 від 29.01.2023 року. 
Зазначає, що поліцейські не роз`яснили права ОСОБА_1 та порядок проведення процедури на стан алкогольного сп`яніння до її проведення. Проігнорувавши цей початковий етап зазначеної процедури, поліцейські порушили право останнього бути обізнаним з своїми правами, що в результаті вплинуло на реалізацію права на самозахист, або можливістю скористатися правовою допомогою захисника у ситуації, що склалася.
Стверджує, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції була порушена, відтак і акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як формальне вираження кінцевого результату вищевказаної процедури огляду, також не може братися судом до уваги, через його неналежність та недопустимість як доказу.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 473914 від 29.01.2023 року, відомостями отриманими з використанням технічного засобу DRAGER ALCOTEST №6810, прилад ARAM-2293, тест №2440, результат тесту 1,76 проміле від 29.01.2023року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з місця події, рапортами працівників поліції.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не є безперервні, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його результати.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що йому не було роз`яснено прав, оскільки це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, згідно з яким останньому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.1). Суд не вбачає порушень законодавства, оскільки в протоколі зазначена відмітка про те, що особі роз`яснено її права та обов`язки. Той факт, що сам протокол не був підписаний ОСОБА_1 не спростовує того, що права були роз`яснено, адже відповідно до ч.3 ст.256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
        У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушень приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, та такі дії у встановленому законом порядку не оскаржувалися. 
       Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.
               Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

       Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року. 
       Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.