Ухвала
 
20 квітня 2023 року
м. Київ
 
провадження № 61-45вп23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
встановив:
04 квітня 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Клопотання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в березні 2022 року вони разом з чоловіком ОСОБА_2 та двома малолітніми дітьми виїхали з постійного місця проживання в м. Кропивницькому до Німеччини, де отримали тимчасовий прихисток та перебувають до сьогодні.
Вказує, що під час перебування в Німеччині вони з чоловіком припинили сімейні стосунки та стали проживати окремо, шлюб існує лише формально, у зв'язку з чим його збереження вважає недоцільним.
Просить Верховний Суд на підставі статті 29 ЦПК України визначити підсудність цивільної справи за її позовом про розірвання шлюбу Кіровському районному суду м. Кіровограда за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 .
У визначенні підсудності слід відмовити з огляду на таке. 
Під час вирішення питання про визначення підсудності спору про розірвання шлюбу Верховний Суд керується положеннями ЦПК України та Законом України «Про міжнародне приватне право», якими встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.
Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
Таким чином, за змістом указаної норми підсудність справ за участю громадян України визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України. 
Зі змісту клопотання про визначення підсудності та долученої до нього позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заявник зазначає, що фактично вона та її чоловік проживають у Німеччині, проте жодних доказів, які б підтверджували факт проживання сторін на території Німеччини, до клопотання про визначення підсудності долучено не було.
З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визначення Верховним Судом підсудності цієї справи відповідно до статті 29 ЦПК України.
Керуючись статтею 29 ЦПК України,
ухвалив:
Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Клопотання разом з доданими до нього матеріалами надіслати особі, яка його подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                  М. Ю. Тітов