Справа № 309/3884/14-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В.,
з участю секретаря Чічкало М.А.,                
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2015 року (у складі судді Волощук О.Я.) за первісним позовом ОСОБА_1  до Хустської міської ради, Хустського державного підприємства технічної інвентаризації і товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» про визнання незаконним рішення реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» до ОСОБА_1 , Хустської міської ради та Хустського державного підприємства технічної інвентаризації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту гаражу та скасування рішення органу місцевого самоврядування, - 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:
-визнати незаконним рішення державного реєстратора Хустського ДПТІ Горват В.С. про реєстрацію за ТОВ «Дари моря» права власності на нежитлову будівлю, незавершену будівництвом, по АДРЕСА_1 ;
-скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Дари моря» на нежитлову будівлю, незавершену будівництвом;
-визнати недійсним витяг № 20195877 від 11 вересня 2008 р. про реєстрацію права власності за ТОВ «Дари моря» на нежитлову будівлю, незавершену будівництвом;
-визнати недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1501 від 21 грудня 2009 р. про надання дозволу ТОВ «Дари моря» на викуп земельної ділянки;
-визнати недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1576 від 23 грудня 2009 р. про затвердження звіту про оцінку ринкової вартості земельної ділянки та її продаж ТОВ «Дари моря»;
-визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу та зареєстрований за № 301;
-визнати недійсним і скасувати реєстрацію державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177, виданий Хустською міською радою 09 вересня 2009 р. на ТОВ «Дари моря».
Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2002 р. вона є власником квартири АДРЕСА_2 , а також власником збірно-розбірного гаража за цією ж адресою на підставі письмового договору.
Гараж був установлений спадкодавцем продавця квартири на підставі рішення виконкому Хустської міської ради № 160 від 04.05.1978 р., а з серпня 2002 р. по липень 2006 р. вона ним користувалася. У липні 2006 р. на підставі рішення виконкому Хустської міської ради № 51 від 19.01.2006 р. та будівельного паспорту від 19.06.2006 р., погодженого головним архітектором Хустського району 21.06.2006 р., а також дозволу на виконання будівельних робіт № 1-06/06 вона розпочала його перебудову: на місці, де стояв збірно-розбірний гараж, побудувала фундамент і станом на момент подання позову готовність будівництва згідно з технічним паспортом, виготовленим Хустським державним підприємством технічної інвентаризації Закарпатської області, складає 11 відсотків.
У березні 2013 р. позивач дізналася, що земельна ділянка, на якій розташований фундамент її гаража, належить на праві власності ТОВ «Дари моря» на підставі державного акта на землю серії ЯЛ № 073177 від 09.09.2010 р., виданого на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2010 р., укладеного між Хустською міською радою і ТОВ «Дари моря».
Вважає, що передача у власність ТОВ «Дари моря» земельної ділянки, на якій розташований фундамент її гаража, відбулась через незаконні дії Хустського ДПТІ, який незаконно зареєстрував за ТОВ «Дари моря» право власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю без документів про право товариства на земельну ділянку, що призвело до незаконного продажу цієї земельної ділянки товариству Хустською міською радою.
У грудні 2014 р. ТОВ «Дари моря» подало зустрічний позов та просило суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту гаража та скасувати рішення Виконавчого комітету Хустської міської ради № 51 від 19.01.2006 р. у частині надання дозволу ОСОБА_1 на перебудову гаража.
Заявлені вимоги обґрунтувало тим, що оскаржуване рішення видане з порушенням закону, оскільки ОСОБА_1 здійснила будівництво на земельній ділянці, яка не належала їй на відповідній правовій підставі, не перебувала в користуванні чи в оренді, а цим будівництвом порушується право власності на земельну ділянку ТОВ «Дари моря».
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 05.11.2015 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ТОВ «Дари моря» задоволено:
-зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТОВ «Дари моря», розташованою по АДРЕСА_1 шляхом знесення фундаменту гаража, що розташований на цій земельній ділянці;
-скасовано рішення виконкому Хустської міської ради Закарпатської області від 19 січня 2006 р. № 51 у частині надання дозволу ОСОБА_1 перебудувати збірно-розбірний гараж біля будинку АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 (з урахуванням уточнення – т.1, а.с.224-225) просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким вимоги первісного позову задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.
Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:
-висновок суду про те, що ОСОБА_1 не має право на захист згідно зі ст. 393 ЦК України та ст. 155 ЗК України, оскільки не є власником чи користувачем земельної ділянки, не ґрунтується на законі;
-суд узагалі не дав оцінки та не відобразив у судовому рішенні обставин, які наводились скаржником як підстава для скасування рішень відповідачів, що стосувалися здобуття ТОВ «Дари моря» спочатку права оренди на пірну земельну ділянку, а потім її викупу;
-невірним є висновок суду про те, що незавершене будівництво гаражу є самовільною спорудою згідно зі ст. 376 ЦК України;
-у спірних правовідносинах Хустське БТІ є суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України,оскільки здійснював владні управлінські функції державної реєстрації права власності;
-суд не мав компетенції щодо вирішення вимог за зустрічним позовом, оскільки такі підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
У письмовому запереченні на апеляційну скаргу ТОВ «Дари моря» в особі директора Мадай В.П. просить відхилити скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Узагальнені заперечення зводяться до того, що позивач не має права звернення до суду з вимогами про скасування правовстановлюючих документів товариства та позбавлення останнього права власності на нерухоме майно і земельну ділянку (т.1, а.с.216-2180.
У письмовому запереченні на апеляційну скаргу Хустська міська рада в особі представника Іляшкович Н. також просить відхилити скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Узагальнені заперечення зводяться до того, що всі рішення Хустської міської ради щодо розпорядження спірною земельною ділянкою прийняті згідно з нормами діючого законодавства та відповідно до визначеної законами компетенції органу місцевого самоврядування, а спір за зустрічним позовом має приватно - правовий характер, а не публічний (т.1, а.с.220-222, 233-235).
У судове засідання сторони не звилися, хоча про дату, час і місце такого були належно повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Окрім того, представник ТОВ «Дари моря» - адвокат Томищ М.С., подала заяву про розгляд справи за її відсутності. 
За таких обставин і зважаючи на неодноразове відкладення розгляду справи за клопотанням сторін колегія суддів вважає необхідним розглянути справу, оскільки аргументація сторін відома та зрозуміла.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін, із таких мотивів.
Справа переглядається в апеляційному порядку повторно.
Так, поставною Верховного суду від 24.03.2021 р. у справі № 309/3884/14 (провадження № 61-2477св18) касаційні скарги Хустської міської ради Закарпатської області та товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» задоволено частково:
-Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності скасувати з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до апеляційного суду;
-Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року в частині позовних вимог: про визнання недійсним рішення Хустського міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2009 року № 1501 про надання дозволу на викуп земельної ділянки ТОВ «Дари моря»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С. І. 21 січня 2010 року за реєстром №301; визнання недійсним державний акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177, виданого Хустською міською радою Закарпатської області 09 вересня 2010 року ТОВ «Дари моря» та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 021024000008 та скасування його державної реєстрації; про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТОВ «Дари моря», шляхом знесення фундаменту гаража скасувати, справу передати в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду.
При цьому, Верховний Суд зазначив, що аналіз вимог касаційної скарги дає підстави для висновку, що рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1576 від 23 грудня 2009 року про затвердження звіту про оцінку ринкової вартості земельної ділянки ТОВ «Дари моря» та в частині позовних вимог ТОВ «Дари моря» про скасування рішення виконкому Хустської міської ради Закарпатської області від 19 січня 2006 року № 51 в частині надання дозволу ОСОБА_1 перебудувати збірно-розбірний гараж біля будинку АДРЕСА_1 не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається.
Тобто, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09.06.2016 р. у частині відмови в задоволенні первісної позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1576 від 23.12.2009 р. щодо затвердження звіту про оцінку ринкової вартості земельної ділянки ТОВ «Дари моря» та в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про задоволення зустрічної позовної вимоги ТОВ «Дари моря» про скасування рішення виконкому Хустської міської ради Закарпатської області від 19.01.2006 року № 51 в частині надання дозволу ОСОБА_1 перебудувати збірно-розбірний гараж біля будинку АДРЕСА_1 є чинним, а відтак предметом повторного апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції за виключенням указаних первісної і зустрічної позовних вимог.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін, із таких мотивів.
Відмовляючи в задоволенні первісного позову ОСОБА_1  і задовольняючи зустрічний позов ТОВ «Дари моря», суд першої інстанції виходив із того, що дозвіл на перебудову збірно-розбірного гаража виданий ОСОБА_1 без визначення місця розташування гаража та без виділення земельної ділянки для цієї мети, дозвіл на проведення будівельних робіт від 21 червня 2006 року втратив чинність, адже строк його дії сплив 21.06.2008 р., фундамент гаража за таких обставин є самочинним будівництвом і підлягає знесенню, адже право власності на самочинне будівництво у ОСОБА_1 не виникає, а розміщення фундаменту гаража на земельній ділянці ТОВ «Дари моря» порушує його права. 
При цьому, встановлено наступні факти й обставини.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2002 р.
Рішенням виконкому Хустської міської ради № 160 від 04.05.1978 р. попередньому власнику вказаної квартири ( ОСОБА_2 ) виділено місце для побудови гаража та дозволено його встановлення по АДРЕСА_3 . У подальшому при зміні власників цієї квартири гараж залишався у користуванні власника квартири АДРЕСА_4 .
Гараж був збірно-розбірним і не відносився до об`єктів нерухомості, а тому право власності на нього не зареєстровано, договір купівлі-продажу розбірного гаража нотаріально не посвідчувався.
ОСОБА_1 як власник із серпня 2002 р. використовувала збірно-розбірний гараж у власних цілях.
Рішення виконавчого комітету Хустської міської ради № 51 від 19.01.2006 р. ОСОБА_1 було надано дозвіл на перебудову збірно-розбірного гаража біля будинку АДРЕСА_1 . Проте, в рішенні не зазначене місце розташування гаража, а будівельний паспорт із графічними зображеннями земельної ділянки були розроблені після його прийняття. Доказів того, що саме на цьому місці був розташований існуючий збірно-розбірний гараж попереднього власника, позивачем за первинним позовом не надано.
На підставі вказаного рішення Хустської міської ради № 51 від 19.01.2006 р., будівельного паспорту від 19.06.2006 р. та дозволу на виконання будівельних робіт № 1-06/06 від 21.06.2006 р. ОСОБА_1 почала перебудову збірно-розбірного гаража відповідно до затвердженої будівельно-технічної документації і побудувала стаціонарний фундамент на місці збірно-розбірного гаража. Готовність будівництва згідно з технічним паспортом, виготовленим Хустським ДПТІ, складає 11 відсотків.
Приймаючи рішення про надання дозволу на перебудову збірно-розбірного гаража, Хустська міська рада не вирішила питання про надання у користування ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована під гаражем.
Окрім того, виданий ОСОБА_1 дозвіл на проведення будівельних робіт від 21.06.2006 р. утратив свою чинність, оскільки його строк закінчився 21.06.2008 р., а відтак для проведення будівельних робіт не було правових підстав.
Попередньому власнику квартири АДРЕСА_2 земельна ділянка ОСОБА_2 не була виділена та відведена, також не відома площа земельної ділянки та фактичне її місце розташування. ОСОБА_1 не зверталася до Хустської міської ради із заявою про виділення їй земельної ділянки для будівництва гаражу як і не зверталася для укладення договору оренди земельної ділянки.
Рішенням Хустської міської ради від 01.02.2006 р. № 104 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0082 га ТОВ «Дари моря» для ведення комерційної діяльності – облаштування магазину промислових товарів і укладено попередній договір оренди земельної ділянки строком на один рік.
Рішенням Хустської міської ради № 980 від 03.12.2008 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду в АДРЕСА_1 , площею 0,0070 га ТОВ «Дари моря» та надано в оренду терміном на один рік цю земельну ділянку для комерційного використання.
Рішенням № 1501 від 21.12.2009 р. Хустською міською радою надано дозвіл на викуп земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,0070 га ТОВ «Дари моря» для комерційного використання та рішенням № 1576 від 23.12.2009 р. затверджено звіт про оцінку ринкової вартості земельної ділянки.
21.01.2010 р. між Хустською міською радою і ТОВ «Дари моря» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та 09.09.2010 р. ТОВ «Дари моря» виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177.
На вказаній земельні ділянці розташований фундамент гаража ОСОБА_1 , чим порушується право власності ТОВ «Дари моря», а тому його вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення незаконної споруди – фундаменту гаража, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Натомість, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не підтвердила доказами наявність у неї права власності чи права користування спірною земельною ділянкою.
Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.
Оскільки земельна ділянка відповідачці ОСОБА_1 для будівництва гаражу в АДРЕСА_1 , не відводилася і не виділялася, то відповідно до вище вказаної норми ЦК України будівництво гаражу вважається самочинним будівництвом та особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростують цих висновків у зв`язку з наступним.
Так, згідно з положеннями ст.ст. 152, 155 ч.1 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Установлено та не спростовано, що ОСОБА_1 не має статусу власника чи користувача спірної земельної ділянки. Натомість, користувачем і власником такої було та є ТОВ «Дари моря», що підтверджується низкою рішень Хустської міської ради, договором купівлі-продажу земельної ділянки та державним актом на право приватної власності на земельну ділянку.
У контексті наведеного довід апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не має права на захист згідно зі ст. 393 ЦК України та ст. 155 ЗК України, оскільки не є власником чи користувачем земельної ділянки, є безпідставним.
Не заслуговує на увагу і довід апелянта про те, що суд узагалі не дав оцінки та не відобразив у судовому рішенні обставин, які наводились скаржником як підстава для скасування рішень відповідачів, що стосувалися здобуття ТОВ «Дари моря» спочатку права оренди на пірну земельну ділянку, а потім її викупу, оскільки аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої, апеляційний суд вважає, що в справі надано достатню відповідь на всі істотні питання, які виникають при кваліфікації спірних відносин.
Так, згідно з ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Однак, ОСОБА_1 не довела в установленому процесуальним законом порядку факт порушення свого земельного права через відсутність доказів у підтвердження права власності чи користування на спірну земельну ділянку.
Колегія суддів відхиляє також і довід апеляційної скарги щодо неправильності висновку суду першої інстанції про те, що незавершене будівництво гаражу є самовільною спорудою згідно зі ст. 376 ЦК України, оскільки такий ґрунтується на суб`єктивному та невірному розумінні вказаної норми закону.
Так, за приписами ст. 376 ч.1, ч.2 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Тобто, однією із умов для визнання будівництва самочинним є будівництво нерухомого майна на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.
Установлено та не спростовано, що ОСОБА_1 побудувала фундамент гаражу на земельній ділянці, яка їй не надавалась і не відводилась ні для цієї, ні для іншої мети. ОСОБА_1 у позові заявляє, що станом на 10.09.2014 р. вона не може скористатися своїм правом на оренду земельної ділянки, на якій розташований фундамент її гаражу. Однак, ще з 2006 р. законним користувачем (орендатором) указаної земельної ділянки було ТОВ «Дари моря», яке в 2010 р. стало власником такої на підставі договору купівлі-продажу.
Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що у спірних правовідносинах Хустське БТІ є суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України, оскільки здійснював владні управлінські функції державної реєстрації права власності, а суд не мав компетенції щодо вирішення вимог за зустрічним позовом, оскільки такі підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, не потребують правового аналізу при повторному перегляді справи, оскільки відповідну оцінку цим обставинам у справі надав Верховний Суд у своїй постанові від 24.03.2021 р., виснувавши, що спір є цивільно-правовим. 
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
       Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.                                                                         2.Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2015 р. у частині первісних позовних вимог ОСОБА_1 про:                                                                                         - визнання незаконним рішення реєстратора Хустського ДПТІ Горват В.С. про реєстрацію за ТОВ «Дари моря» права власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;                                                                         - скасування державної реєстрації права власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю за ТОВ «Дари моря», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;                                                 - визнання недійсним витягу № 20195877 від 11 вересня 2008 р., виданого Хустським ДПТІ, про реєстрацію права власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю за ТОВ «Дари моря», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;                                                 - про визнання недійсним рішення Хустського міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2009 р. № 1501 про надання дозволу на викуп земельної ділянки ТОВ «Дари Моря»;                                                 - визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. 21 січня 2010 р. за реєстром № 301;                                                                 - визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177, виданого Хустською міською радою Закарпатської області 09 вересня 2010 р. ТОВ «Дари Моря» і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 021024000008 та скасування його державної реєстрації;          та в частині зустрічних позовних ТОВ «Дари Моря» про:                                 - зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТОВ «Дари моря», шляхом знесення фундаменту гаража – залишити без змін.                 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 27.06.2023 р. 
Судді: