ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 травня 2023 року           справа №200/5002/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 200/5002/22 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області стосовно припинення виплати пенсії позивачу;
- визнати незаконним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 09.01.2022, відновити виплату пенсії та зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії згідно з положеннями ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 22.07.1994 по 30.11.1994, з 05.12.1994 по 16.12.1994, з 13.08.1996 по 30.11.1996, з 13.12.1994 по 19.07.1999, з 09.09.1999 по 30.09.1999, з 01.10.1999 по 12.10.1999, з 13.10.1999 по 31.12.1999 та з 17.02.2000 по 31.12.2000 .
В обґрунтування позову зазначив, що за заявою позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.01.2022 прийнято рішення, яким призначено пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Однак згодом, за наслідками контрольної перевірки пенсійної справи позивача йому відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.
Відповідачем протиправно не зараховані до пільгового стажу періоди з 22.07.1994 по 30.11.1994, з 05.12.1994 по 16.12.1994, з 13.08.1996 по 30.11.1996, з 13.12.1994 по 19.07.1999, з 09.09.1999 по 30.09.1999, з 01.10.1999 по 12.10.1999, з 13.10.1999 по 31.12.1999 та з 17.02.2000 по 31.12.2000 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.11.2022 № 057250003135, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії, яка була призначена за рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 17.02.2022 № 057250003135.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 17.02.2022 № 057250003135, з дати припинення її, із зарахуванням до пільгового стажу позивача періодів роботи, навчання (у томі числі проходження практики) та служби в армії: з 22.07.1994 по 30.11.1994; з 05.12.1994 по 16.12.1994; з 23.12.1994 по 06.06.1996; з 13.08.1996 по 30.11.1996; з 13.12.1996 по 19.07.1999; з 09.09.1999 по 31.12.1999; з 17.02.2000 по 31.12.2000.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач – ГУ ПФУ в Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
За результатом розгляду заяви позивача від 09.01.2022, яка опрацьована за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області, позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
В результаті контрольної перевірки пенсійної справи позивача ГУ ПФУ в Донецькій області встановило безпідставне зараховування до пільгового стажу позивача періодів його роботи в Шахті «Новогродівська-2» з 22.07.1994 по 16.12.1994, з 13.08.1996 по 19.07.1999, з 09.09.1999 по 31.05.2001 згідно довідок від 19.01.2021 № 26/16, виданих ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля", яка є зберігачем архівних документів, але не є правонаступником підприємства, на якому позивач набув стаж.
Відповідачем надіслано лист до ГУ ПФУ у Вінницькій області із зауваженнями для повторної перевірки правильності розрахунку пільгового стажу позивача, за наслідками розгляду якого встановлено, що пільговий стаж позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 становить 19 років 7 місяців 5 днів, за п. 1 ч. 2 ст. 114 - 1 рік 17 днів. Тому відповідачем прийнято правильне рішення про відмову в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Крім того, суд першої інстанції помилково зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області відновити виплату пенсії позивачу, оскільки за принципом екстериторіальності та відповідно до Порядку № 22-1 це зобов`язаний здійснити ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області та позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.01.2022, за допомогою вебпорталу електронних послуг, подав заяву (разом з доданими документами) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058)
На підставі положень абз. 13 п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), розгляд заяви після проведення автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі за принципом екстериторіальності розподілено на відділ пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
17.02.2022 за наслідками розгляду поданої позивачем заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення № 057250003135 про призначення пенсії.
За результатами проведеної Головним управлінням ПФУ в Донецькій області контрольної перевірки пенсійної справи позивача встановлено безпідставне зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на Шахті "Новогродівська 2" з 22.07.1994 по 30.11.1994, з 05.12.1994 по 16.12.1994, з 13.08.1996 по 30.11.1996, з 13.12.1994 по 19.07.1999, з 09.09.1999 по 30.09.1999, з 01.10.1999 по 12.10.1999, з 13.10.1999 по 31.12.1999 та з 17.02.2000 по 31.12.2000 згідно з довідкою від 19.01.2021 № 26/16, яка видана підприємством ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля", оскільки зазначене підприємство не є правонаступником підприємства Шахта "Новогродівська 2", на якому працював позивач.
В зв`язку з цим ГУ ПФУ в Донецькій області призупинено виплату пенсії позивачу та направлено до ГУ ПФУ у Вінницькій області лист із зауваженнями для повторної перевірки правильності розрахунку пільгового стажу.
09.11.2022 ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення № 057250003135 про відмову у призначенні пенсії (на заміну рішення про призначення пенсії від 17.02.2022 № 057250003135) відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи.
Як свідчить зміст рішення, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 22.07.1994 по 16.12.1994, з 13.08.1996 по 19.07.1999 та з 09.09.1999 по 31.05.2001 на Шахті № 2 "Новогродівська" згідно з довідками від 19.01.2021 № 26/16, виданими ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля", яка є зберігачем архівних документів, проте не є правонаступником підприємства, на якому позивачем був набутий стаж.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 (дата заповнення - 21.06.1993) щодо спірних періодів містить такі записи:
- № 5: 22.07.1994 - переведений до енерго-механічної служби підземним учнем гірника;
- № 6: 01.08.1994 - 20.09.1994 - курсове навчання за професією підземного гірника у НП ш. "Росія" в/о "СУ";
- № 7: 20.09.1994 - 16.11.1994 - практика за професією;
- № 8: 16.11.1994 - переведений до енерго-механічної служби підземним гірником 3 розряду;
- № 9: 16.12.1994 - звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП України, у зв`язку з призовом до Збройних Сил України;
- № 10: 23.12.1994 - 06.06.1996 - служба у Збройних Силах України;
- № 11: 13.08.1996 - прийнято на дільницю капітальних робіт підземним гірником 3 розряду;
- № 12: 27.12.1996 - переведений на дільницю "Осушення" підземним гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду;
- № 13: 03.07.1997 - запис щодо реорганізації підприємства;
- № 14: 01.03.1998 - запис щодо реорганізації підприємства;
- № 15: 22.03.1999 - 20.07.1999 - курсове навчання за професією підземного електрослюсаря у НКК в/о "Селидіввугілля";
- № 16: 20.07.1999 - 07.09.1999 - практика за професією;
- № 17: 08.09.1999 - переведений на дільницю "Осушення" підземним гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду;
- № 18: 01.06.2001 - запис щодо реорганізації підприємства;
- № 19: 01.06.2001 - переведений до енерго-механічної служби електрослюсарем підземним 4 розряду.
В позовній заяві позивач зазначає, що до його пільгового стажу під час прийняття оскаржуваного рішення не зараховано періоди:
- з 22.07.1994 по 30.11.1994;
- з 05.12.1994 по 16.12.1994;
- з 13.08.1996 по 30.11.1996;
- з 13.12.1994 по 19.07.1999;
- з 09.09.1999 по 30.09.1999;
- з 01.10.1999 по 12.10.1999;
- з 13.10.1999 по 31.12.1999;
- з 17.02.2000 по 31.12.2000.
Вказані в позовній заяві періоди, про зарахування яких до пільгового стажу просить позивач, вказані непослідовно, а деякі з цих періодів поглинають інші періоди (зокрема, це стосується періоду з 13.12.1994 по 19.07.1999, який охоплює періоди з 05.12.1994 по 16.12.1994 та з 13.08.1996 по 30.11.1996 ).
Розрахунок стажу позивача (форма РС-право) свідчить, що до пільгового стажу позивача не були зараховані наступні періоди:
- з 22.07.1994 по 30.11.1994;
- з 05.12.1994 по 16.12.1994;
- з 17.12.1994 по 12.08.1996;
- з 13.08.1996 по 30.11.1996;
- з 13.12.1996 по 19.07.1999;
- з 09.09.1999 по 30.09.1999;
- з 01.10.1999 по 12.10.1999;
- з 13.10.1999 по 31.12.1999;
- з 17.02.2000 по 31.12.2000 .
При цьому, в трудовій книжці ці періоди стосуються:
- з 22.07.1994 по 31.07.1994 - період роботи;
- з 01.08.1994 по 16.11.1994 - період навчання та проходження практики;
- з 16.11.1994 по 30.11.1994 - період роботи;
- з 05.12.1994 по 16.12.1994 - період роботи;
- з 23.12.1994 по 06.06.1996 - період служби в армії;
- з 13.08.1996 по 30.11.1996 - період роботи;
- з 13.12.1996 по 21.03.1999 - період роботи;
- з 22.03.1999 по 19.07.1999 - період навчання та проходження практики;
- з 09.09.1999 по 30.09.1999 - період роботи;
- з 01.10.1999 по 12.10.1999 - період роботи;
- з 13.10.1999 по 31.12.1999 - період роботи;
- з 17.02.2000 по 31.12.2000 - період роботи.
Позивачем надані уточнюючі довідки, які підтверджують дані умови та характер праці на займаних посадах, а саме - довідки від 19.01.2021 № 26/16, видані ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля".
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено пільговий характер роботи позивача, відмова пенсійного органу у врахуванні уточнюючих довідок є формальною, тому пенсійним органом протиправно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії та, як наслідок, протиправно призупинено її виплату позивачу.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
На підставі частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
В період з 11.03.1994 по 16.01.2003 застосовувався Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
31.03.1994 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" (далі - Постанова КМУ № 202).
До розд. І "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, які складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках: 
1) відсутність трудової книжки;
2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.
Як свідчать матеріали справи, посади, на яких працював позивач у спірні періоди (зокрема, "гірник підземний" і "електрослюсар підземний"), віднесено до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у ці періоди роботи позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 31.03.1994 № 202.
Водночас, записи у трудовій книжці за спірні періоди не містять інформації щодо таких умов та характеру праці на вказаних посадах, як зайнятість протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (ч. 3 ст. 114 Закону № 1058).
Однак, надані позивачем уточнюючі довідки, в сукупності із записами, які наявні у трудовій книжці позивача, підтверджують факт його роботи на посадах, з умовами і характером праці, які вимагаються за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Тому відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 22.07.1994 по 31.07.1994; з 16.11.1994 по 30.11.1994; з 05.12.1994 по 16.12.1994; з 13.08.1996 по 30.11.1996; з 13.12.1996 по 21.03.1999; з 09.09.1999 по 31.12.1999; з 17.02.2000 по 31.12.2000.
Є безпідставними посилання апелянта на те, що уточнюючі довідки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підприємство, що їх видало не є правонаступником підприємства, на якому позивач набув стаж, - оскільки реорганізація юридичної особи - підприємства, на якому працював позивач у спірні періоди, яка не була завершена належним чином (із визначенням правонаступника), не може бути підставою для не зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів його роботи на такому підприємстві, підтверджених довідками, що були видані на підставі архівних документів та які відповідають періодам та посадам, зазначеним в трудовій книжці позивача.
Щодо періодів навчання позивача суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 (далі - Закон № 103/98ВР) професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Згідно статті 12 Закону № 103/98ВР професійно-технічна освіта здійснюється у професійно-технічних навчальних закладах за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.
Таким чином, навчанням у професійно-технічному навчальному закладі є період з дня зарахування особи до такого закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання.
На підставі частини третьої статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 103/98ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як свідчать записи трудової книжки позивача, з 01.08.1994 по 16.11.1994 він проходив курсове навчання за професією гірника підземного та практику в НП ш. "Росія" в/о "СУ", після чого з 16.11.1994 був переведений до енерго-механічної служби гірником підземним 3 розряду.
Крім того, з 22.03.1999 по 07.09.1999 позивач проходив курсове навчання за професією електрослюсаря підземного і практику в НКК в/о "Селидіввугілля", після чого з 08.09.1999 переведений на дільницю "Осушення" підземним гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду.
Оскільки перерви між днями закінчення навчання і днями переведення позивача на посади за набутими професіями не перевищували трьох місяців, тому періоди навчання та проходження практики мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.
Щодо періоду служби в армії суд зазначає наступне.
В період з 23.12.1994 по 06.06.1996 позивач проходив строкову військову службу в армії.
Дані обставини підтверджені копією військового квитка серії НОМЕР_2 та відомостями, наявними у записі № 10 трудової книжки.
Відповідно до статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. При цьому час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фактом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення” або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював у Шахті № 2 "Новогродівська" гірником підземним 3 розряду, тобто на посаді, яка передбачала право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, тому до пільгового стажу позивача має бути повністю зарахований період його служби в армії з 23.12.1994 по 06.06.1996 .
Щодо доводів апелянта, що обов`язок відновити виплату пенсії за принципом екстериторіальності необхідно визначити ГУ ПФУ у Вінницькій області суд зазначає наступне.
Відповідно до підпунктів п. 1.1., 4.1.-4.3., 4.7.-4.8. Порядку № 22-1 розгляд заяв про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця та/або способу звернення особи, після проведення автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі за принципом екстериторіальності може здійснюватися будь-яким структурним підрозділом органу, що призначає пенсію. Саме цим підрозділом формується електронна пенсійна справа та розглядається по суті заява про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви.
Згідно з пунктом 4.10. Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Положеннями статті 47 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, виплата пенсії особі, що звернулася з відповідною заявою, після розгляду такої заяви органом, визначеним за принципом екстериторіальності, здійснюється пенсійним органом за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи.
Оскільки рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 09.11.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, до прийняття цього рішення позивач вже отримував пенсію за зареєстрованим місцем проживання у м. Новогродівка Донецької області, цю пенсію позивачу сплачував відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області, тому відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 зобов`язаний здійснити саме відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області.
При цьому суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено підстав для припинення (або “призупинення”, як вказують відповідачі у відзивах на позовну заяву) виплати пенсії, яка була призначена особі за відповідним рішенням пенсійного органу, за винятком випадків, прямо встановлених у ст. 49 Закону № 1058.
Пенсія за віком на пільгових умовах була призначена позивачу за результатами розгляду заяви від 09.01.2022 відповідно до рішення пенсійного органу від 17.02.2022 № 057250003135, яке не визнано протиправним, не скасовано у встановленому законом порядку, отже, є чинним.
Водночас, скасування судом рішення від 09.11.2022 № 057250003135 про відмову в призначенні пенсії, за наявності чинного рішення від 17.02.2022 № 057250003135 про призначення пенсії, обумовлює обов`язок ГУ ПФУ в Донецькій області відновити виплату пенсії позивачу.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 200/5002/22 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 200/5002/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 травня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України. 
Повне судове рішення складено 29 травня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                           А.В. Гайдар

                                                                                                          Е.Г. Казначеєв