П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/11970/22	
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Шевчук О. А., Лук`янчук О. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2022 року адвокат Душенко Валентина Анатоліївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі – ГУНП в Херсонській області), в якому просила:
-                    визнати протиправними дії щодо невиплати у повному обсязі грошової компенсації за 14 днів невикористаної відпустки;
-                    зобов`язати нарахувати та виплатити недоплачену суму грошової компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 7529,90 грн.;
-                    визнати протиправними дії під час нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення без урахування премії за травень 2022 року та індексації;
-                    зобов`язати нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням установленої премії за травень 2022 року в розмірі 68,216% грошового забезпечення та індексації, з урахуванням раніше виплаченої суми;
-                    зобов`язати виплатити середній заробіток за весь період прострочення розрахунку з дня звільнення до часу винесення рішення судом;
-                    визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати всіх сум, а саме: щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. за період з 24.02.2022 по 16.05.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;
-                    зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. за період з 24.02.2022 по 16.05.2022, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

В обґрунтування заявлених позовних вимог адвокат зазначає, що ГУНП в Херсонській області не в повному обсязі виплатило її довірителю грошову компенсацію за 14 днів невикористаної відпустки. 
На підтвердження такого доводу, адвокат виконала власні розрахунки, керуючись вимогами пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100  (далі – Порядок №100), де передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду.
За її підрахунками, сума недоплаченої компенсації за невикористану відпустку складає 7 529,90 грн.

Далі адвокат указує, що, розраховуючи одноразову грошову допомогу при звільненні, яка виплачена позивачу 28.07.2022 в сумі 36 018 грн, ГУНП в Херсонській області не включило в її розрахунок індексацію грошового забезпечення, що виплачувалась щомісячно та установлену, наказом від 24 травня 2022 року №259 о/с, премію у розмірі 68,216 %.
Адвокат вважає, що такі виплати мають бути включені у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки входять до складу грошового забезпечення з якого розраховується вказана допомога.

Наступне на чому адвокат зупинила свою увагу, це затримка  виплати ОСОБА_1  одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 36 018 грн. 
Пояснюючи таку обставину адвокат зазначає, що її довірителя звільнено 16 травня 2022 року, а виплата вказаної допомоги відбулась 28 липня 2022 року, тобто із затримкою на 71 календарних днів. У зв`язку з цим, на її думку, наявні підстави для застосування до ГУНП в Херсонській області санкції, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Щодо ненарахування та невиплати щомісячної додаткової винагороди в сумі 30 000 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), адвокат указує, що ОСОБА_1 не отримував її з 24.02.2022 по 16.05.2022 (день звільнення), що є протиправною бездіяльністю ГУНП в Херсонській області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії ГУНП в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення та премії та зобов`язав здійснити такий перерахунок та виплату із врахуванням раніше виплачених сум.
Також суд першої інстанції, визнав протиправними дії ГУНП в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку без урахування індексації грошового забезпечення та зобов`язав провести відповідний перерахунок та виплату із врахуванням раніше виплачених сум.
Окрім того, суд стягнув з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.05.2022 по 01.06.2022 у розмірі 7 975,56 грн., з урахуванням обов`язкових відрахувань.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації та премії є протиправними діями ГУНП в Херсонській області, оскільки вказані складові мають бути враховані у складі грошового забезпечення як обрахункові величини зазначеної допомоги.

Далі суд першої інстанції зазначив, що ГУНП в Херсонській області не в повному обсязі виплатило позивачу компенсацію за невикористану відпустку, оскільки в її розрахунок не увійшла індексація грошового забезпечення.
При цьому, суд першої інстанції вважав помилковими доводи позивача про необхідність застосування вимог Порядку №100, оскільки виплата грошової компенсації за невикористану поліцейським відпустку врегульована наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі – Порядок №260).

Також суд першої інстанції вважав, що виплата позивачу, 28.07.2022, одноразової грошової допомоги при звільненні  відбулась згідно вимог пункту 8 розділу VI Порядку №260, а саме: протягом п`яти робочих днів після надходження до ГУНП в Херсонській області коштів з Державного бюджету на ці цілі.
За таких умов, на думку суду, підстав для застосування  статті 117 КЗпП України щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги - немає.

Водночас, суд першої інстанції вважав, що ГУНП в Херсонській області затримало виплату грошового забезпечення позивача та компенсації за невикористану відпустку на 12 робочих днів після звільнення, які були виплачені 01.06.2022.
Розрахувавши суму середнього заробітку, яка становить 7975,56 грн., суд першої інстанції стягнув його з ГУНП в Херсонській області.

Насамкінець, суд першої інстанції надав оцінку діям ГУНП в Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди в сумі 30 000 грн., встановленої Постановою №168.
Так, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 16.05.2022 був відсутній за місцем знаходження ГУНП в Херсонській області, основним місцем евакуації якого визначено Миколаївську область, а тому відсутні підстави для нарахування та виплати йому щомісячної додаткової винагороди в сумі 30 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з прийнятим рішенням ГУНП в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що врахування премії у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні є неможливим, оскільки на день звільнення (16.05.2022) премія ОСОБА_1 не встановлювалася, оскільки відповідно до вимог Порядку №260 рішення керівників органів поліції про преміювання оформлюється наказом, який видається до 25 числа кожного місяця.
Відповідний наказ про преміювання №260 о/с був прийнятий ГУНП в Херсонській області лише 24.05.2022. Тому, нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, без врахування премії, відбулось у відповідності до вимог Порядку №260.

Також скаржник вважає, що індексація не є складовою грошового забезпечення, а тому, відповідно до вимог Порядку №260, не повинна враховуватись в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану відпустку.

Наступне на чому зупинив свою увагу скаржник це те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, стягнувши середній заробіток за затримку розрахунку виплати грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку, оскільки позивач не просив такого в позові.
ГУНП в Херсонській області указує, що вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні обґрунтована лише невиплатою в день звільнення одноразової грошової допомоги, виплата якої була здійснена у строк, передбачений Порядком №260, що також визнано судом першої інстанції.

До того ж, на думку скаржника, суд першої інстанції не врахував усталену практику Верховного Суду щодо можливості зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 03.08.2005 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 16.05.2022 в Національній поліції, де проходив службу в ГУНП в Херсонській області.
Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №17 введено, з 06:00 24.02. 2022, в дію План евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район. Основним місцем евакуації визначено: Миколаївську область. Додатковими місцями евакуації визначено: Кіровоградську, Чернівецьку та Івано-Франківську області (а.с.64).
Наказом № 245 о/с від 16.05.2022 ОСОБА_1 звільнений зі служби, згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням (а.с.23).
Згідно довідки від 15.09.2022 ОСОБА_1 станом на 16.05.2022 (на день звільнення зі служби) за місцем дислокації ГУНП в Херсонській області не прибув (а.с.54).
На момент звільнення невикористана частина відпустки складає 14 діб, вислуга років для виплати грошової допомоги при звільненні складає 16 років 09 місяців 14 днів.
На день звільнення ОСОБА_1 були установлені наказами такі складові грошового забезпечення:
-                    посадовий оклад – 2600,010 грн.;
-                    оклад за спеціальним званням – 2000,00 грн.;
-                    надбавка за стаж служби (35 %) – 1610,00 грн.;
-                    надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) – 2794,50 грн.

Також, наказом від 24.05.2022 №259 о/с «Про преміювання поліцейських» ОСОБА_1 установлено премію за травень 2022 року у такому розмірі:
-                    з 01 по 09 травня 2022 року – 68,216 %;
-                    з 10 травня 2022 року премія не встановлена.

На заяву ОСОБА_1 про надання роз`яснення стосовно сум та складових грошового забезпечення, що йому було сплачене при звільненні,  ГУНП в Херсонській області листом від 18.07.2022 повідомило, що грошова компенсація за невикористану в році звільнення відпустку, згідно з наказом ГУНП в Херсонській області від 16.05.2022  №245 о/с нарахована та виплачена в розмірі 4 202,10 грн. Одноразова грошова допомога при звільненні нарахована в сумі 36 018,00 грн. Кошти для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні замовлені та при надходженні будуть негайно виплачені. Додаткова грошова винагорода в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по день звільнення не виплачувалась, оскільки ОСОБА_1 був відсутній за місцем знаходження евакуації ГУНП в Херсонській області (а.с.21-22).
Також, листом від 04.08.2022 ГУНП в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 , що грошове забезпечення за травень 2022 року та грошова компенсація за невикористану в році звільнення відпустку були виплачені 01.06.2022. Одноразова грошова допомога при звільненні виплачена 28.07.2022. Одноразова грошова допомога при звільненні розрахована та виплачена з розрахунку місячного грошового забезпечення установленого наказами на день звільнення, тобто без урахування індексації та премії, установленої наказом від 24.05.2022 №259 о/с «Про преміювання поліцейських» (а.с.16-17).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

По -  перше, відповідаючи на довід скаржника  про відсутність підстав врахування в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення та премії, установленої наказом від 24.05.2022 №259 о/с «Про преміювання поліцейських», колегія суддів установила таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно пункту 3 Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 6 розділу VІ Порядку №260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.
Згідно з частиною 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Згідно статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Тобто, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Зважаючи на зміст викладених норм, можна дійти висновку, що премія та індексація входять до складу грошового забезпечення поліцейського, а тому вони мають бути враховані при розрахунку величини одноразової грошової допомоги.
Слід зазначити, що з цього приводу існує усталена судова практика Верховного Суду, зокрема постанова Верховного Суду від 29.04.2020 (справа №240/10130/19), де зазначено, що індексація грошового забезпечення протиправно не включена до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.
За такого правового регулювання, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обов`язок ГУНП в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

З приводу доводу апеляційної скарги про відсутність підстав, при проведенні розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, включати премію у розмірі 68,216%, оскільки, на момент його  звільнення,  наказ ГУНП в Херсонській області від 24.05.2022 №259 о/с «Про преміювання поліцейських» не  був прийнятий, слід зазначити таке.
Як  мовилося вище, пунктом 6 розділу VІ Порядку №260 передбачено нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.
Як свідчать обставини справи, на день звільнення ОСОБА_1 (16.05.2022), премія у розмірі 68,216% йому не встановлювалася.
Відповідна премія встановлена ОСОБА_1 , згідно вимог Порядку №260, лише 24.05.2022, про що свідчить наказ ГУНП в Херсонській області №259 о/с «Про преміювання поліцейських».
За таких обставин, слід погодитись з доводами скаржника про відсутність правових підстав для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням премії у розмірі 68,216%.
Як вважає колегія суддів, суд першої інстанції, дійшовши висновку, що  не має правового значення дата прийняття наказу про преміювання поліцейського (до звільнення або після) ,  неправильно розтлумачив  вимоги Порядку №260.

Далі, колегія суддів установила, що суд першої інстанції, зобов`язуючи ГУНП в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку з урахуванням індексації грошового забезпечення задовольнив вимогу, яка позивачем не заявлялася.
Як згадувалося вище, предмет даної вимоги складався в обов`язку роботодавця виплатити  грошову компенсації за 14 днів невикористаної відпустки  в збільшеному розмірі, а підставою для її задоволення, застосування  при її розрахунку  нормативно - правового акта, який не підлягав застосуванню. Так, представниця позивача наполягала, що порушення прав позивача відбулося у зв`язку з тим, що до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок №100 замість Порядку №260.
Досліджуючи питання, чи є це порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
           ’        . 
      , ,     ? ,   ?    ? .     ?    ’?     ,   ,   ?   (    24  2019     819/1420/15). 
         ,     ,     ?   (?    7  2020     826/11086/18).
У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 1240/2611/18 сформульований висновок, що на підставі приписів частини першої статті 5 та частини другої статті 9 КАС України саме позивач обирає спосіб судового захисту; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог.
Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а).

У такому разі рішення суду першої інстанції, в частині зобов`язання ГУНП в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку з урахуванням індексації грошового забезпечення не може бути визнано законним та обґрунтованим.
Водночас, є правильним висновок суду першої інстанції, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться відповідно до Порядку №260.

Аналізуючи незгоду скаржника  з рішенням суду першої інстанції, в частині стягнення на користь позивача, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, колегія суддів установила, що підставою для прийняття такого рішення слугувало несвоєчасна виплата позивачу грошового забезпечення за травень 2022 року та грошової компенсації за невикористану відпустку.
Воднораз, як обґрунтовано зазначає скаржник,  підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач указував  несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги, яку суд відкинув, дійшовши висновку  що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу у строки, передбачені пунктом 8 розділу VI Порядку №260.
Себто, в цьому випадку, на думку скаржника, суд вирішив вимоги, про які позивач не просив, тобто які не входили до предмету позову.
Суд апеляцій викладав вище правове обґрунтування, що вихід за межи позовний вимог   не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.05.2022 по 01.06.2022 у сумі 7 975,56 грн.

Відповідно до пункту 4 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні закону, а також порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування його рішення.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року – скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позову – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                                           О. А. Шевчук

суддя                                                                                           О. В. Лук`янчук

Повне судове рішення складено 16.05.2023.