Ухвала
 
26 травня 2023 року
м. Київ
справа № 754/3591/21
провадження № 61-7591ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 105 340,23 дол. США, з яких борг за основним зобов`язанням складає 1 015 000 дол. США, та 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 90 340,23 дол. США. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кулика Віталія Борисовича, про закриття апеляційного провадження відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
19 травня 2023 року  ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року, у якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, викладеному у змісті касаційної скарги, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року представник заявника отримав лише 21 квітня 2023 року засобами електронного поштового зв`язку. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Ураховуючи наведені заявником обставини, надані на їх підтвердження докази, а також те, що відповідно до відомостей з веб-сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду було оприлюднено лише 21 квітня 2023 року, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: 1) застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) апеляційним судом належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року.
Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва вищевказану цивільну справу (№ 754/3591/21).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць