КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
15 травня 2023 року                                                                                  м. Київ
 
Унікальний номер справи № 939/1683/22
Суддя в суді першої інстанції: Герасименко М.М.
Провадження № 33/824/1934/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гаврюшенко К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславівка Дзержинського району Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок (а.с. 56-60).
Не погодившись з вказаною постановою, 22 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування вимог скарги зазначав, що постанова суду є необґрунтованою,  винесена з порушенням норм процесуального права. Вказував, що  у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Посилався на те, що час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та час на відеозаписі з нагрудної камери не співпадає. Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 о 15 год. 37 хв. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, протокол складено о 17 год. 30 хв. У відповіді відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області зазначено, що на відеозаписі містяться розбіжності, оскільки відбулося переведення годинника на зимовий час та станом на 13 листопада 2022 року у зв`язку з технічними характеристиками портативні відео реєстратори поліцейських не були переведені на правильний час, тому правильний час початку відеозапису слід вважати 16 год. 12 хв. Проте годинник на зимовий час було переведено у жовтні 2022 року, тому відеозапис з нагрудної камери є неналежним та недопустимим доказом по справі. Крім того, з відеозапису вбачається, що прилад «Драгер» доставив інший екіпаж о 18 год. 24 хв., тобто пройшло більше 2 годин з часу зупинки транспортного засобу, що є порушенням ст. 266 КУпАП. 
15 травня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Мироненко М.Д. подала доповнення до апеляційної скарги, просила задовольнити скаргу, оскаржувану постанову скасувати, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. На обґрунтування поданих доповнень до апеляційної скарги, зазначала, що працівники поліції не роз`яснили прав ОСОБА_1 під час складання протоколу, не було оформлене письмове направлення на проведення огляду до закладу охорони здоров`я (а.с. 78-82).
 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Врахувавши вищезазначене, суд апеляційної інстанції перевіряє законність оскаржуваної постанови районного суду лише в частині, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення. 
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Мироненко М.Д. підтримали скаргу і просив її задовольнити, надавши пояснення відповідно до обставин, викладених в апеляційній скарзі і доповненнях до апеляційної скарги, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання.
Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, неявка прокурора відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 72-73).
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.
 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
На обґрунтування того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 131610 від 13 листопада 2022 року, о 15 год. 57 хв., в смт. Бородянка Бучанського району Київської області на перехресті вул. Паркова та вул. Польова, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda CX-7», р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
До протоколу додані: пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , акт огляду на стан сп`яніння, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 5, 7-9).
Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.
Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами.
Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda CX-7», р.н. НОМЕР_2 , і був зупинений працівниками поліції шляхом переслідування і блокування транспортного засобу (а.с. 9).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 131047 від 13 листопада 2022 року, о 15 год. 57 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mazda CX-7», р.н. НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинення транспортного засобу подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів і гучномовця, та був зупинений шляхом переслідування на перехресті вул. Паркова-Польова, чим порушив п. 8.9.Б, 2.4 ПДР (а.с. 21).
Згідно копії постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13 листопада 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 13 листопада 2022 року о 15 год. 57 хв., в смт Бородянка Бучанського району Київської області по вул. Парковій не користувався ременем пасивної безпеки, як і пасажири, котрих він перевозив у кількості трьох осіб, чим порушив п. 2.3.В ПДР. Від отримання вказаної постанови ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків та під відеозапис (а.с. 3).
З відеозапису вбачається, що при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим  водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до закладу охорони здоров`я. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 9).
У подальшому, коли інший екіпаж поліції доставив на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 прилад «Драгер», останній після неодноразової вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, зазначав, що він є пасажиром, а не водієм, та не керував транспортним засобом (а.с. 9). 
Проте вказані доводи ОСОБА_1 спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував зазначеним вище транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. При цьому, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 5).
Відповідно до доданих до протоколу письмових пояснень, свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зазначили, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння у т.ч. у медичному закладі, при цьому, вказавши про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, що зазначені в протоколі (а.с. 7-8).  
Перевіривши відеозапис, на якому зафіксовано усі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 свідчать про ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, що фактично свідчить про відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку, оскільки спочатку погодившись пройти огляд ОСОБА_1 згодом заперечував керування транспортним засобом.
Апеляційний суд відхилив доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції процедури огляду, оскільки прилад «Драгер» було доставлено працівниками поліції після спливу двох годин з моменту зупинки транспортного засобу виходячи з наступного.
Пунктом 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, визначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015  р. № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто вимога щодо проведення огляду на стан сп`яніння протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення стосується огляду водія в закладах охорони здоров`я.
Натомість ОСОБА_1 спочатку погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а не в закладі охорони здоров`я, а у подальшому відмовився від проходження огляду, тому доводи апелянта щодо доставки приладу «Драгер» працівниками поліції більше ніж через дві години з моменту зупинки є необґрунтованими.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Долучені до матеріалів справи відеозапис, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які зазначили, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння у т.ч. у медичному закладі, свідчать про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. 
При цьому, відповідно до положень ст. 266 КУпАП, відеозапис є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і  відхилив посилання апелянта на невідповідність дій працівників поліції вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 із вимогою про закриття адміністративного провадження за п. 1 ст. 247 КУпАП, у т.ч. з підстав відсутності письмового направлення до медичного закладу охорони здоров`я.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови районного суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому апеляційний суд їх відхилив.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.
Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2023 року  про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславівка Дзержинського району Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                     _________________                             Б.Б. Левенець