ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 квітня 2023 року 	м.Суми	

Справа №585/3045/22 
Номер провадження 22-ц/816/600/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 

сторони:
позивач – Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,
відповідачка – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2023 року в складі судді Шульги В.О., ухваленого у м. Ромни, повний текст якого складено 20 лютого 2023 року,

                                                   в с т а н о в и в:

25 листопада 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - АТ «Сумигаз») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 935,32 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 33,07 грн інфляційних збитків та 9,78 грн 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані тим, що заявник має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Сумської області, зокрема по АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 . Позивач свій обов`язок з розподілу природного газу виконав, проте відповідачка спожиті послуги не оплатила, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі 935,32 грн. Зазначає, що заява про припинення розподілу природного газу від відповідачки не надходила, газ нею споживається, а 05 липня 2017 року було здійснено оплату за послугу з розподілу природного газу в розмірі 117,64 грн. Також на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: за період січня 2020 року – січня 2022 року інфляційні збитки - 33,07 грн та 3% річних - 9,78 грн.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2023 року у задоволенні позову АТ «Сумигаз» відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ «Сумигаз» посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачкою споживається природний газ, тобто домогосподарство під`єднане до мережі, на об`єкт споживання нараховується замовлена потужність пропускної спроможності газових мереж, договір розподілу газу не розірваний, а відтак споживачка має обов`язок сплатити борг.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
На підставі ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ст. 274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).
З розрахунку річної замовленої потужності за вказаною адресою вбачається, що в 2020 році замовлена потужність становила 33,19 куб.м на рік, в 2021 році – 314 куб.м на рік, в 2022 році - 314 куб.м (а.с. 10).
В газеті «Сумщина» № 49 за 30 грудня 2015 року був опублікований Типовий договір на розподіл природного газу (а.с. 14-15).
Відповідно до п. 1.3 Типового договору на розподіл природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
У березні 2016 року за адресою домоволодіння відповідачки була надана квитанція на оплату спожитих послуг та два екземпляри належним чином оформлених заяв-приєднання з додатками, відповідно до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) на ім`я ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_2 . Другий екземпляр заяви приєднання на адресу надавача послуг не надійшов, але споживачем 31 липня 2016 року в телефонному режимі були передані показники лічильника газу в об`ємі 5,48 куб.м.
19 квітня 2016 року контролером газорозподільної системи за підписом споживачки були зняті показники лічильника газу 57 куб.м, а 05 липня 2017 року здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в розмірі 117,64 грн через відділення «Укрпошта» (а.с. 8).
У досудовому попередженні від 18 жовтня 2022 року станом на 17 жовтня 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковувалась заборгованість за послугу з розподілу природного газу у сумі 893,25 грн, яку ОСОБА_1 пропонувалось сплатити протягом 5 календарних днів з моменту отримання попередження на відповідний рахунок (зворот а.с. 9).
Заборгованість ОСОБА_1 за послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2022 року становить 935,32 грн.
Доказів повної чи часткової сплати вказаного боргу матеріали справи не містять.
Згідно розрахунку суми, на яку збільшується борг внаслідок інфляційних процесів, сума за період з січня 2020 року по січень 2022 року становить 33,07 грн. Згідно розрахунку 3% річних за період з 21 січня 2020 року по 31 січня 2022 року сума річних склала 9,798 грн (а.с. 6-7).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними, допустимими і достатніми доказами обставини приєднання відповідачки до публічного договору розподілу природного газу. При цьому суд не взяв до уваги довідку позивача, яка свідчить про вчинення відповідачкою дій на приєднання до договору, оскільки не додано доказів сплати відповідних послуг, передачі абонентом показників лічильника, не вказано ким і коли довідка видана, для яких потреб, не вказано посаду особи, яка її підписала, відсутні будь-які реквізити. На переконання суду, відповідачка має оплачувати лише ті послуги, які реально отримані, тобто сплачувати за розподіл саме використаного газу, а у випадку якщо відповідачка не користується газом, наприклад протягом останнього року, то максимум послуг, які їй міг надати позивач, це постачання газу в об`ємі, необхідному для заповнення мережі постачання від мережі позивача до входу в будинок.
Проте, з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.
Як правильно встановив суд першої інстанції АТ «Сумигаз» здійснює розподіл природного газу від точок надходження в газорозподільну мережу до пункту призначення споживача.
Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та іншими нормативно-правовими актами України.
Відносини між сторонами справи регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.
Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про розподіл природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.
Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.
Договір розподілу природного газу є публічним.
Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
За приписами п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів , виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог абз. 2 п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ 30 грудня 2015 року в офіційному друкованому виданні газета «Сумщина» № 49 було опубліковано Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам (а.с. 13).
05 липня 2017 року відповідачкою була здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в сумі 117,64 грн (а.с. 8).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідачкою не спростовано, що нею за спірний період не споживався природний газ. Відсутність підписаного договору розподілу природного газу не свідчить про відсутність договірних відносин щодо послуги розподілу природного газу, оскільки у даному випадку не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Здійснивши плату за послугу з розподілу природного газу, відповідачка у такий спосіб приєдналась до договору з розподілу природного газу, а тому має обов`язок оплатити надані послуги. При цьому ОСОБА_1 не спростувала розрахунок заборгованості вартості спожитої послуги розподілу газу, контррозрахунку не надала.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Колегія суддів погоджується з розрахунком інфляційних збитків у сумі 33,07 грн та 3% річних, що становить 9,78 грн. Відповідачкою не спростовано розрахунку позивача.
З огляду на викладене вище, на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, тому АТ «Сумигаз» за рахунок ОСОБА_1 підлягає компенсації 2481 грн за подання позову та 3721,50 грн за подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 935,32 грн, 33,07 грн інфляційних збитків та 9,78 грн 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» 2481 грн судового збору за подання позову та 3721 грн 50 коп. за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   С. С. Ткачук