ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/34/23 Справа № 227/705/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Любчик В.М.  Суддя у 2-й інстанції - Куракова  В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2022 року, якою                        

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: (ВПО): АДРЕСА_2 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 11 квітня 2022 року о 17 год. 30 хв. в м. Добропілля, вул. Гагаріна, б. 28 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що працівники поліції здійснювали відеозапис з порушенням чинного законодавства. Зазначає, що працівники поліції психологічно тиснули на нього під час спілкування, що і змусило його не їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.
Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи про адміністративне правопорушення на період його мобілізації в Збройні сили України.
Змістовний аналіз положень КУпАП вказує, що процедура зупинення розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачена лише у випадку розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Ст. 130 КУпАП до даної категорії адміністративних правопорушень не відноситься.
       Положення КПК України дійсно містять правову норму щодо порядку зупинення розгляду кримінального провадження у разі мобілізації обвинуваченого.
       Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо здачі документів, перебування в певній місцевості у певний проміжок часу, тощо. Дані обов`язки об`єктивно унеможливлюють обвинуваченому перебувати одночасно на військовій службі та виконувати обов`язки обвинуваченого. У зв`язку з чим, законодавцем і встановлено дану правову процедуру 
       Разом з тим, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вищевказаних обмежень не зазнає, а тому застосування даного правового інституту за аналогією права не допускається.
За таких підстав, враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено процедури зупинення провадження за наведених у клопотанні обставин, вважаю необхідним відмовити у задоволенні даного клопотання.
Про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у призначене судове засідання не прибув, заяв/клопотань про відкладення судового розгляду до суду апеляційної інстанції не надійшло. Судом апеляційної інстанції вжито всіх можливих заходів для забезпечення ОСОБА_1 доступу до правосуддя, однак він даним диспозитивним правом не скористався. Враховуючи принцип правової визначеності та розумності строків вважаю за можливе розглянути дану справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без його участі.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Ст. 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 316200 від 11.04.2022 року (а.с. 1);
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 2-3);
- фотографією посвідчення водія ОСОБА_1 в застосунку «ДІЯ» (а.с. 4);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого на ім`я ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 6);
- відеозаписом подій 11.04.2022 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 16).
Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
З відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 в ході спілкування з поліцейськими відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості відеозапису, на думку апеляційного суду, є безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, крім того поліцейські залучили двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які своїми поясненнями також підтвердили відмову водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд на вимогу поліцейського. Дані докази є взаємозамінними, кожен поодиноко та у сукупності підтверджують юридичний факт – відмову водія пройти огляд. Відсутність в КУпАП імперативних вимог щодо застосування поліцією виключно інвентарного обладнання при фіксації правопорушень під час несення служби дозволяє використовувати буд-які засоби фіксації. Таким чином, дані доводи є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги щодо психологічного тиску на ОСОБА_1 з боку працівників поліції не підтверджено ані документально (скарга на дії працівників поліції або в порядку КАС), ані формально зафіксовано (відеозапису), тож суд дані доводи апелянта спростовуються матеріалами справи. 
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 В.В. Куракова