УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/3354/22 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М 
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
за участі секретаря судового засідання Руденко Ю.В.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №295/3354/22 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі – АТ «А-Банк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 12 лютого 2022 року у сумі 134 087,77 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 97 589,83 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом – 36 497,94 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом із Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Банк зобов`язання виконав у повному обсязі, але відповідач своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість. 

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. 

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції, АТ «А-Банк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Як убачається з розрахунку заборгованості боржник користувався кредитом, що підтверджує ознайомлення позивача з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і його згоду з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й у постанові правління НБУ від 10 травня 2007 року №168 і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Суд відповідно до положень ст.1048 ЦК України повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки НБУ. Посилається на те, що враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17, суд повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, як це зробив Верховний Суд у зазначеній постанові.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги із доданими до неї матеріалами направлені відповідачу за останньою відомою суду адресою, оскільки у матеріалах справи заява про зміну ОСОБА_1 місця проживання відсутня. Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду заочного рішення суду першої інстанції. 

Учасники справи до суду не з`явилися. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з умовами якої відповідачу наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.8 звор.).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку за   ОСОБА_1 станом на 12 лютого 2022 року рахується заборгованість у сумі 134 087,77 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 97 589,83 грн та заборгованості за відсоткам за користування кредитом - 36 497,94 грн (а.с.5-8).

Згідно з ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як описано вище, із змісту позовної заяви слідує, що АТ «А-Банк» обґрунтовує вимоги тим, що 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, в якій зазначається, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Істотними умовами кредитного договору є забезпеченість, повернення, 
строковість, платність та цільове використання кредиту.

Разом із тим, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 19 квітня 2017 року відсутня інформація про вид і характер банківських послуг, які АТ «А-Банк» має надати ОСОБА_1 . Також анкета-заява не містить відомостей про домовленість сторін щодо розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів за користування коштами та неустойки у разі порушення стороною виконання своїх зобов`язань. За таких обставин, анкета-заява не підтверджує укладення 19 квітня 2017 року між АТ «А-Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору.

В Умовах та Правилах надання банківських послуг у АТ «А-Банк» визначені, у тому числі: права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок встановлення кредитного ліміту, порядок та умови користування карткою та здійснення платежів тощо.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

У Тарифах користування кредитною карткою «Універсальна» встановлений розмір комісії за здійснення банківських операцій, процентну ставку, розмір та порядок нарахування неустойки.

Вищевказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

АТ «А-Банк» також не надало до суду першої інстанції належних та допустимих доказів видачі ОСОБА_1 банківських карток, відкриття йому рахунків, а також виписки з таких рахунків, з якої можна було б встановити факт користування відповідачем банківськими картками та наявність у нього заборгованості за кредитом, а відтак складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є беззаперечним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

До апеляційної скарги представник АТ «А-Банк» додав виписку про рух коштів по рахунках, оформлену на ім`я ОСОБА_1 .

Частинами другою та третьою ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник АТ «А-Банк» не надав доказів неможливості подання виписки про рух коштів по рахунках до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку. Також апеляційний суд при вирішенні питання щодо наявності виняткових обставин враховує, що за положеннями частини другої ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви та суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін і при цьому відкладав справу, запропонувавши позивачу надати докази на підтвердження відносин, що склалися, але банк сприяння суду у реалізації прав проігнорував (а.с.39,44). 

Відтак, відсутні правові підстави для прийняття апеляційним судом виписки про рух коштів по рахунках, що додана банком до апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та додаткового правового обгрунтування не потребують.

Отже, апеляційний суд погоджується із підставами відмови судом першої інстанції у задоволенні позову із посиланням на те, що матеріали справи не містять доказів щодо укладення сторонами кредитного договору та істотних умов цього договору, а наданий АТ «А-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. 

Заочне рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, оскільки ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють. Апеляційний суд залишає заочне рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: