УХВАЛА

17 квітня 2023 року 
м. Київ
справа №640/7798/20
адміністративне провадження №Зі/990/46/23
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. від розгляду адміністративної справи №640/7798/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіджи Україна» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
у с т а н о в и в :
05 квітня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (далі - позивач, заявник, ОСОБА_1 ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі №640/7798/20, предметом спору в якій є зобов`язання Головного управління ДПС у місті Києві вчинити дії направлені на повернення позивачу суми податку на доходи фізичних осіб сплаченого в дохід бюджету суми податку на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати у 2018 році, що підлягає поверненню ОСОБА_1 з бюджету згідно права на податкову знижку у відповідності до підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, скасування податкового повідомлення-рішення від 13 березня 2020 року № 0147373320, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування на суму 15035,40 гривень.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2023 року для розгляду цієї справи визначено такий склад колегії суддів: Ханова Р. Ф. (суддя-доповідач), Бившева Л. І., Хохуляк В. В.
Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано скаржнику усунути недоліки касаційної скарги, шляхом приведення тексту касаційної скарги у відповідність до норм процесуального законодавства із зазначенням обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також конкретизації щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду.
13 квітня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. від розгляду цієї справи, в обґрунтування якої позивач посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду.
Верховний Суд своєю ухвалою від 13 квітня 2023 року визнав необґрунтованою заяву позивача про відвід суддів та передав указану заяву на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 13 квітня 2023 року заяву про відвід суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. передано на розгляд судді Дашутіну І. В.
Розглянувши заяву про відвід суддів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36-37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Відповідно до частини третьої й четвертої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. 
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
У поданій заяві про відвід суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. указано підстави для відводу суддів: пункту 2 (якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи) та пункту 4 частини першої статті 36 КАС України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді). У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що для відведення суддів з цих підстав необхідно обґрунтувати їх заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.
Однак, Верховний Суд зазначає, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій у цій справі, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
У цьому випадку, подану заяву про відвід мотивовано тим, що колегія суддів, залишаючи касаційну скаргу без руху, порушила принцип верховенства права та права позивача на справедливий суд. Заявник стверджує, що вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху щодо зазначення скаржником у касаційній скарзі конкретної вказівки, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду, законодавством України не встановлено, що, на його думку, є доказом порушення суддями правового порядку в Україні.
Тобто, заявник фактично висловлює саме незгоду з процесуальними діями (рішеннями) колегії суддів, що, в свою чергу, не може слугувати підставою для відводу суддів відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України.
Суд наголошує, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Втім, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували неупередженість або необ`єктивність суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. заявник не надає. 
Інших підстав, які б свідчили про упередженість колегії суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. або необ`єктивність під час розгляду касаційної скарги заявником не наведено, а судом не встановлено.
Проаналізувавши наведені на обґрунтування заяв про відвід доводи, суд дійшов висновку про їх безпідставність, адже будь-яких фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їх небезсторонність чи заінтересованість в результаті розгляду касаційної скарги у цій справі, не встановлено та заявником не наведено.
Таким чином, відсутні підстави для висновку про наявність передумов, визначених статтею 36 КАС України, для відводу суддів. Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Хохуляка В. В. від розгляду адміністративної справи №640/7798/20. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 І. В. Дашутін