ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 квітня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/5374/21
Головуючий у першій інстанції – Гагаріна Т. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/577/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2022 року (проголошено о 12:51, повний текст рішення складено 02.12.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування частини витрат за ремонт та відновлення житлового будинку після пожежі,

                                         У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачки на його користь:
- 1/2 частину витрат по договору з ПП ВКФ «Гєфєст» - 76 490,00 грн та 1/2 частину витрат по закупівлі будівельних матеріалів - 125 395,74 грн, а всього 201 885,74 грн;
- судові витрати, понесені ним на сплату судового збору в сумі 2 019,00 грн.   
Позов обґрунтовував тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2019 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та виділ частки нерухомого майна, частково скасованого постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.07.2019, виділені частки зі спільного майна – житлового будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконати переобладнання будинку щодо улаштування дверних прорізів та перегородок.
Зазначав, що 06.12.2020 у вказаному житловому будинку виникла пожежа, внаслідок якої вогнем знищено покрівлю по всій площі, пошкоджено перекриття  по всій площині.
З метою відновлення будинку він уклав з ПП ВКФ «Гєфєст» договір про виконання ремонтних робіт, вартість яких склала 152 980,00 грн. Після закінчення робіт складений акт про виконання робіт.
Указував, що загальна сума витрат з урахуванням вартості робіт, сплаченої позивачем будівельній компанії, склала 403 771,49 грн, до якої увійшли й витрати на придбання будівельних матеріалів в сумі 250 791,49 грн. 
Уважав, що оскільки відповідачка є власницею 1/2 частини житлового будинку, вона повинна її утримувати в належному стані та при виконанні будь-яких робіт та ремонту території і будівлі загального користування бути солідарною. Проте участі у відновленні пошкодженої покрівлі та перекриття будинку вона не взяла, не дивлячись на те, що покрівля будинку знаходиться як над частиною будинку позивача, так і над її частиною.
Зазначав, що 1/2 частина, що належить ОСОБА_2 в силу конструктивних особливостей будівлі розташована зверху над кімнатами позивача, що унеможливлює відокремити частину покрівлі та інших конструкцій і щоб не було подальшого руйнування від опадів, вітру й інших кліматичних умов, позивач відновив покрівлю та інші конструкції будинку в цілому по всій площині.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування частини витрат за ремонт та відновлення житлового будинку після пожежі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частину витрат, понесених на ремонт та відновлення житлового будинку після пожежі в сумі 201 885,74 грн, які складаються з витрат по виконанню будівельних робіт в сумі 76 490,00 грн та витрат по закупівлі будівельних матеріалів в сумі 125 395,74 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2 019,00 грн.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 – адвокат Подлуцький М.О. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом вирішено справу на підставі неналежних та недопустимих доказів, а саме:
- повторного висновку про пожежу від 22.04.2021, складання якого не передбачено Порядком обліку пожеж та їх наслідків, затверджений постановою КМУ від 26.12.2003 № 2030;
- договору між ПП ВКФ «Гєфєст» та позивачем про виконання ремонтних робіт, який є нікчемним, оскільки укладений без проектно-кошторисної документації, яка є обов`язковою при здійсненні даного виду робіт;
- акту про виконані роботи, який не відповідає нормам ДСТУ 4163:2003 і ДСТУ 4163:2020.
Указує, що поза увагою суду залишилися обставини зафіксовані у звіті про причини виникнення пожежі від 08.12.2020, які, на її думку,  підтверджують, що причиною пожежі у спірному будинку було порушення саме ОСОБА_1 , що мешкав у будинку на момент пожежі, правил пожежної безпеки при експлуатації електроустановок та електромереж. ОСОБА_2 у будинку не проживає, а тому відсутні правові підстави для стягнення з неї витрат на ремонт будинку.
Наголошує, що у справі відсутні будь-які докази фактичного виконання робіт за місцем знаходження об`єкта нерухомості (фактичне відновлення пошкоджень) із застосуванням саме тих матеріалів, чеки на купівлю яких подані позивачем до позову; позивачем не надано доказів на підтвердження оплати робіт, вказаних в акті; будівельно-технічна експертиза на предмет необхідності проведення ремонтних робіт у будинку не проведена.
Зазначає, що ОСОБА_1 не звертався до ОСОБА_2 як до співвласника з приводу необхідності проведення ремонту в будинку, що позбавило її можливості висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені іншим співвласником витрати надмірними або зайвими. Позивач не надав суду доказів про те, що будинок потребував поліпшення з метою недопущення його руйнації або неможливістю проживання, користування, аварійного стану та необхідності негайного та обов`язкового проведення ремонтних робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що матеріалами справи підтверджено, що пожежа виникла на поверсі, виділеному судовим рішенням при розподілі майна ОСОБА_2 .
Доводи сторони відповідача щодо неналежності поданих позивачем доказів понесених витрат на ремонтні роботи, зокрема договору, акту та квитанцій про оплату, вважає помилковими, оскільки, згідно з договором проведені лише ремонтні роботи пошкодженої частини, а не будівництва окремої нової будівлі. 

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленим, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними доказами підтвердив факт того, що він поніс тягар утримання спільного майна, а саме провів ремонтні роботи по відновленню даху спільного будинку, який зруйновано внаслідок пожежі, а тому відповідачка в силу ст. 360 ЦК України, як співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності має компенсувати 1/2 частину вартості понесених відповідачем витрат.
Однак з таким висновком районного суду не може погодитись апеляційний зважаючи на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 07 квітня 2003 року (а. с. 5, 6-7).
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2019 у справі № 740/5152/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та виділ частки нерухомого майна, яке частково змінено постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.07.2019, в частині, що стосується поділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 :
- виділено ОСОБА_1 у будинку та господарських будівлях, розташованих в АДРЕСА_1 , в натурі згідно додатку №1.1 варіанту поділу №1 Висновку експерта №29-17 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року, визначені для сторони 1: гараж 1-1, площею 24,3 кв.м., вартістю 166205 грн., частину погрібу 1-2, площею 5,7 кв.м, вартістю 38986 грн, частину передпокою 1-5, площею 11 кв.м, вартістю 75237 грн, кімнату 1-6, площею 20,3 кв.м, вартістю 138847 грн, шафу 1-7, площею 1,4 кв.м, вартістю 9576 грн, кухню 1-8, площею 13,5 кв.м, вартістю 92336 грн, санвузол 1-9, площею 1,4 кв.м, вартістю 9576 грн, ганок а, вартістю 1664 грн, 1/2 частку літньої кухні літ. Б, вартістю 102825 грн, колодязь літ.Б, вартістю 13317 грн, що становить 50/100 часток у будинку та господарських будівлях, розташованих в АДРЕСА_1 , із визнанням права власності на дану частку за ОСОБА_1 ;
- виділено ОСОБА_2 у будинку та господарських будівлях, розташованих в АДРЕСА_1 , в натурі згідно додатку №1.1 варіанту поділу №1 Висновку експерта №29-17 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року, визначені для сторони 2: частину погрібу 1-2, площею 9,1 кв.м, вартістю 62242 грн, котельню 1-3, площею 9,6 кв.м, вартістю 65661 грн, сарай 1-4, площею 9,7 кв.м, вартістю 66345 грн, частину передпокою 1-5, площею 2,4 кв.м, вартістю 16415 грн, коридор 1-10, площею 2,8 кв.м, вартістю 19151 грн, сходову клітину 1-11, площею 6,5 кв.м, вартістю 44458 грн, ванну 1-12, площею 3,3 кв.м, вартістю 22571 грн, кімнату 1-13, площею 10,2 кв.м, вартістю 69765 грн, кімнату 1-14, площею 10,1 кв.м, вартістю 69081 грн, кімнату 1-15, площею 14 кв.м, вартістю 95756 грн, ганок а1, вартістю 1182 грн, 1/2 частку літньої кухні літ.Б, вартістю 102826 грн, веранду літ.б, вартістю 9633 грн, убиральню літ.У, вартістю 4265 грн, - що становить 50/100 часток у будинку та господарських будівлях, розташованих в АДРЕСА_1 , із визнанням права власності на дану частку за ОСОБА_2 ;
- зобов`язано ОСОБА_1 виконати перепланування будинку, а саме улаштувати дверний проріз з приміщення 1-1 до приміщення 1-2; улаштувати перегородку в приміщенні 1-5 на відстані 1,50 м від перегородки та улаштувати перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-11; улаштувати дверний проріз з приміщення 1-6 до приміщення 1-8;
- зобов`язано ОСОБА_2 виконати перепланування, а саме: закрити дверний проріз з приміщення 1-1 до приміщення 1-4; улаштувати перегородку в приміщенні 1-2 на відстані 2,40 м від зовнішньої стіни; закрити дверний проріз з приміщення 1-5 до приміщення 1-8;
- зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 облаштувати у належних їм частках будинку автономні системи опалення, газопостачання, водопостачання, вентиляції та електропостачання із замовленням проектної документації та її погодженням у встановленому порядку (а. с. 8-11).
У справі № 181 про пожежу, що виникла 06.12.2020 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , заведену Ніжинським міськрайонним відділом Управління ДСНС України у Чернігівській області, наявні такі документи: 
1) службова телеграма т.в.о. начальника Ніжинського МРВ УДНС України у Чернігівській області про надходження 06.12.2020 о 18:03 повідомлення про пожежу в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) акт про пожежу від 06.12.2020, з якого вбачається, що місцем виникнення пожежі є другий поверх житлового будинку, пожежею знищено покрівлю по всій площі 10х10 кв.м та майно, яке знаходилось на другому поверсі; 
3) заява ОСОБА_1 про збиток, завданий пожежею;
4) фототаблиця до звіту про причину виникнення пожежі;
5) картка обліку пожежі;
6) звіт від 08 грудня 2020 року про причину виникнення пожежі 06.12.2020 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , складений провідним інспектором Ніжинського МРВ УДНС України у Чернігівській області, згідно якого місцем виникнення пожежі (осередок виникнення пожежі) є кімната другого поверху житлового будинку в місці розташування бойлеру; внаслідок пожежі вогнем знищено покрівля по всій площі та майно, яке знаходилось на другому поверсі; пошкоджено перекриття по всій площі; при подальшому огляді місця пожежі з`ясовано, що тимчасова електромережа була прокладена по дерев`яному облицюванню стіни, та до неї були підключені електроприлади, які були в неналежному стані та працювали нестабільно, іноді іскрили, саме через це могла виникнути пожежа (а. с. 82-94).  
Із звіту про причину виникнення пожежі 06.12.2020 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , що  складений 22.04.2021 провідним інспектором Ніжинського МРВ УДНС України у Чернігівській області, вбачається, що внаслідок пожежі вогнем знищена покрівля по всій площі та майно, яке знаходилось на другому поверсі; пошкоджено перекриття по всій площі. При повторному огляді місця пожежі 20.04.2021 було встановлено, що осередок виникнення пожежі знаходився на чердачному поверсі житлового будинку в місці розташування резервуару для води; в осередку пожежі електроприлади та електромережа відсутні.  Зі слів власника будинку встановлено, що він припускає причину навмисного підпалу, але в осередку пожежі слідів даного діяння не виявлено. Остаточну причину пожежі не встановлено (а. с. 16).
До позовної заяви ОСОБА_1 на підтвердження проведених робіт по відновленню будинку після пожежі додано копію договору № 03/03/20 від 18.12.2020, укладеного між Приватним підприємством ВКФ «Гєфєст» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався виконати роботи по ремонту житлової будівлі по АДРЕСА_1 . Договірна вартість предмету договору склала 152 980,00 грн  (а. с. 12).
Із копії акту прийняття виконаних робіт по ремонту житлової будівлі по АДРЕСА_1 , підписаного ПП ВКФ «Гєфєст» та ОСОБА_1 , вбачається, що підрядник (виконавець) виконав наступні роботи на загальну суму 152 980 грн:
- монтаж металочерепиці;
- монтаж франтона (сайдінгом);  
- демонтаж – встановлення дверей;
- демонтаж франтонов;
- винос та вивезення пожежного сміття;
- виготовлення покрівлі мансарди;
- демонтаж шифера;
- демонтаж руберойда;
- винесення будівельного сміття;
- розвантажувальні роботи;
- транспортні видатки (а. с. 13).
У матеріалах справи містяться копії накладних, товарних чеків, квитанцій прибуткового касового ордеру, рахунки до сплати за придбання ОСОБА_1 будівельних матеріалів на загальну суму 250 791,49 грн (а. с. 18-22).
16.12.2020 і 16.02.2021 адвокатом Подлуцьким М.О. отримано повідомлення від ОСОБА_1 , адресовані йому як представнику ОСОБА_2 ,   в яких позивач доводив до відома, що 06.12.2020 сталася пожежа житлового будінку по АДРЕСА_1 та пропонував взяти участь у відновленні даху, а саме, 1/2 належної ОСОБА_2 частини будинку (а. с. 14, 15). 

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 317, 319 ЦК України).
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
При цьому маються на увазі витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
Виходячи з аналізу наведених норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.
Отже, в разі доведеності одним зі співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків
та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Подібний правовий висновок міститься  постанові Верховного Суду від 08 травня 2020 року  у справі № 635/516/18-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №210/6795/13-ц.     
      
Кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 згоду іншого співвласника – ОСОБА_2 на відновлення даху спільного майна – будинку не отримував, ремонтні роботи здійснював без її згоди та на власний ризик, не погодивши вартість ремонту, а тому позивач не має права вимоги до іншого співвласника (відповідача) на відшкодування частини понесених ним витрат на ремонт даху будинку.
Посилання позивача на неодноразове звернення до ОСОБА_2 з проханням взяти участь в ремонті та відновленні будинку не підтверджені матеріалами справи. Такі повідомлення надсилались позивачем на адресу адвоката Подлуцького М.О. як представника ОСОБА_2 , в той час як матеріали справи не містять доказів уповноваження відповідачкою ОСОБА_4 бути її представником у відносинах щодо управління, утримання та збереження спільного майна сторін. При цьому в матеріалах справи наявні копії документів щодо підтвердження місця проживання ОСОБА_2 за межами України в Швейцарії з 25.07.2017 (а.с. 37-45).  
ОСОБА_1 додано до позовної заяви акт прийняття виконаних робіт на суму 152 980 грн, однак не надано доказів на підтвердження оплати таких робіт.
Проаналізувавши вказані вище норми закону та встановлені у справі обставини, оцінивши доводи сторін та зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат за ремонт та відновлення будинку у зв`язку з їх недоведеністю.
Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2022 року – скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові – на позивача.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 ст. 141 Кодексу).
Таким чином понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 019,00 грн належить покласти на ОСОБА_1 .
Судовий збір в розмірі 3 028,50 грн, сплачений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги підлягає стягненню на її користь з позивача.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 2, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                                 
                                      П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2022 року – скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування частини витрат за ремонт та відновлення житлового будинку після пожежі – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 50 коп.   
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                     О.Є. Мамонова

Судді:                                                                             Н.В. Висоцька

                                                                                       О.І. Онищенко