Ухвала
 
22 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 2-87/11
провадження № 61-7147ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня            2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Головного управління Держпраці в Одеській області, Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання акта недійсним, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання скласти акт та за позовом третьої особи із самостійним вимогами ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці в Одеській області, Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання акта недійсним, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання скласти акт та стягнення сум,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2006 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернувся до суду  з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасування акт про нещасний випадок на виробництві, не пов`язаний з виробництвом за формою НВП                     від ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ОСОБА_4 на Комунальному підприємстві «Ізмаїльське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (змінило назву - Комунальне підприємство «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»)  (далі - КП «Ізмаїльське ВУВКГ»); визнати таким, що нещасний випадок з потерпілою ОСОБА_4 , що стався ІНФОРМАЦІЯ_3 на КП «Ізмаїльське ВУВКГ»», є таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати КП «Ізмаїльське ВУВКГ»» скласти акт Н-1 на ОСОБА_4 у зв`язку із нещасним випадком на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_3.
 
У серпні 2017 року третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3 (дочка померлої ОСОБА_4 ) звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним складання акта про нещасний випадок на виробництві, не пов`язаний з виробництвом за формою НВ від ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати таким, що нещасний випадок з потерпілою ОСОБА_4 , що стався                ІНФОРМАЦІЯ_3 зв`язаний з виробництвом; зобов`язати КП «Ізмаїльське ВУВКГ» скласти акт Н-1 на ОСОБА_4 у зв`язку із нещасним випадком на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_3; стягнути з Управління фонду соціального страхування України в Одеській області одноразову допомогу сім`ї                   ОСОБА_4 у зв`язку із її смертю в сумі 42 255,60 грн та інфляційні витрати за затримання виплати одноразової допомоги у розмірі 153 242,58 грн; одноразову річну допомогу на користь ОСОБА_3 , яка перебувала на утриманні ОСОБА_4 , та знаходилась в відпустці по догляду за дитиною            ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 8-річного віку у розмірі              1 690,22 грн та інфляційні витрати за затримання виплати одноразової річної допомоги у розмірі 6 129,71 грн; заборгованість за щомісячні страхові виплати на користь ОСОБА_3 по втраті годувальника до досягнення ОСОБА_2 восьми років на суму 8 873,55 грн з 01 червня 2006 року до 05 червня 2007 року та                       з 31 серпня 2007 року до 23 листопада 2011 року, що складає 5 років і 3 місяці в розмірі 6 305,00 грн та інфляційні витрати за затримання виплати щомісячних страхових виплат у розмірі 11 830,96 грн.
 
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області рішенням 19 червня 2020 року в задоволенні у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , відмовив. У задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 відмовив.
 
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, 31 липня 2020 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.
 
У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , представник ОСОБА_1 - адвокат Петров В. С. 26 серпня 2021 року подав до апеляційного суду клопотання про залучення до участі у справі в якості її правонаступників - її чоловіка ОСОБА_1 , а також дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .
 
Одеський апеляційний суд постановою від 13 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_1 ) задовольнив частково. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області, Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання акта недійсним, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання скласти акт та стягнення сум - задовольнив частково.
Визнав незаконним та скасував акт про нещасний випадок на виробництві, не пов`язаний з виробництвом за формою НВП від ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ОСОБА_4 на КП «Ізмаїльське ВУВКГ».
Визнав таким, що нещасний випадок з потерпілою ОСОБА_4 , який стався ІНФОРМАЦІЯ_3 на КП «Ізмаїльське ВУВКГ», є таким, що пов`язаний з виробництвом.
Зобов`язав КП «Ізмаїльське ВУВКГ» скласти акт Н-1 щодо події, яка сталась із ОСОБА_4 , у зв`язку із нещасним випадком на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнув з Управління Фонду соціального страхування України в Одеській області на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із смертю у розмірі 42 255,60 грн та інфляційні витрати у розмірі 153 242, 58 грн; заборгованість за щорічні страхові виплати по втраті годувальника до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , восьми років на суму 8 873,55 грн (з 01 червня 2006 року до 05 червня 2007 року та з 31 серпня 2007 року до 23 листопада 2011 року, що складає 5 років та 3 місяці) та інфляційні витрати на суму 11 830,96 грн, а всього на суму 224 032,62 грн.
 
11 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
 
Крім того, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Позовну заяву подано у серпні 2017 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила                              1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру фізичною особою -              0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 600 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за три немайнові вимоги становить 3 840,00 грн (640,00 грн х 3 х 200 %).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру становить 4 606,55 грн (230 327,62 грн х 1 % х 200 %). 
 
Враховуючи наведене, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 8 446,55 грн (3 840,00 грн + 4 606,55 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 8 446,55 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.                              р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                        А. Ю. Зайцев