УХВАЛА

29 травня 2023 року 
м. Київ

справа №160/11982/22
адміністративне провадження № К/990/18014/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,  
перевірив касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 26 березня 2021 року грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 26 березня 2021 року грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним обчислення грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій ОСОБА_1 у період з 30 січня 2020 року по 26 березня 2021 року із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату з урахуванням раніше виплачених сум:
- грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- грошового забезпечення за період з 01 січня 2021 року по 26 березня 2021 року із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, обчисленого із застосуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, 15 травня 2023 року Військова частина НОМЕР_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року. Заявник просить касувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Предметом позову у цій справі є визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 26 березня 2021 року грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, та, відповідно, зобов`язання відповідача здійснити позивачу вказані виплати.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Дніпропетровським окружним адміністративним судом справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.
Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
У касаційній скарзі заявник зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України), оскільки здійснюється питання надання правової оцінки та визначення правомірності застосування нормативно-правових актів різної юридичної сили (діючих постанов Кабінету Міністрів та Закону України).
Також заявник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача (підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України), оскільки неправомірна позиція може призвести до додаткового навантаження на Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Міністерство внутрішніх справи України та Національну гвардію України, як військове формування з правоохоронними функціями, що входить до складу МВС України, та як наслідок зниження боєздатності військових формувань під час дії військового стану в країні, а також обурення значної кількості військовослужбовців щодо неможливості своєчасного отримання виплат, разом із грошовим забезпеченням та як наслідок недовіра до командування, негативне сприйняття військових формувань у громадян України.  
Крім того, відповідач зазначає, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії справ незначної складності (підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України), оскільки дана справа не входить в жодну категорію справ незначної складності, визначених у статті 12 КАС України.
Посилання заявника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики Верховним Судом відхиляються через їхню необґрунтованість, так як військова частина НОМЕР_1 не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, аналіз яких, у майбутньому, буде матиме вплив на розгляд подібної категорії справ. Крім того, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, установлених у кожному конкретному випадку.
Суд зауважує, що сама лише вказівка на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування, та за відсутності належних та допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою, що підпадає під дію підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Твердження військової частини НОМЕР_1 про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги відповідача у цій справі в якусь особливу категорію спорів, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.
Суд зазначає, що такі посилання скаржника мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, а тому також не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.
Обставин, передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, з матеріалів касаційної скарги не встановлено.
Інші аргументи скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначені заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, установлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
2.  Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                    С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                                  О.В. Кашпур
                                                                                                       О.Р. Радишевська