Справа № 754/1798/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6954/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Корзаченка Володимира Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року, постановлену у складі судді Таран Н.Г., у цивільній справі № 754/1798/20 за заявою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. звернувся до суду з заявою про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Зазначав,
що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 до складу якого входять наступні виконавчі провадження: ВП НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 754/1798/20 від 25 травня 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 531 895,86 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 318,97 грн.; ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №754/1798/20 від 18 червня 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (замінено прізвище на ОСОБА_3 ) заборгованості за договором позики у розмірі 221 300,88 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 213,00 грн.; ВП НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 754/5647/20 від 02 лютого 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за заявою-договором від 17 листопада 2016 року № 017/3077645-СК у розмірі 126 385,57 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.; ВП НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 754/5642/20 від 30 вересня 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором кредиту від 20 листопада 2018 року про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/3500944-СК, що станом на 29 лютого 2020 року становить 31 296,66 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. При проведенні виконавчих дій були вчинені дії щодо виконання виконавчих документів, відкриті виконавчі провадження. Постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» направлено на адресу боржника рекомендованими листами, накладено арешти на майно та кошти, а також направлені відповідні запити до реєструючих органів з метою виявлення майна. За результатами проведених виконавчих дій встановлено, що кошти на рахунках боржника відсутні, що підтверджується відповідними повідомленнями банківських установ, рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Однак, згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» за  ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 січня 1998 року. Також згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що частина вказаної квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, № 8-789, виданого 11 грудня 2019 року державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори. Відповідно до спадкової справи № 379/2019, заведеної П`ятою київською державною нотаріальною конторою 10 грудня 2019 року після смерті ОСОБА_5 (дружини боржника), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями майна померлої, є її донька ОСОБА_4 та чоловік (боржник) ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. просив вирішити питання про звернення стягнення на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , згідно спадкової справи №379/2019, заведеної П`ятою київською державною нотаріальною конторою, та право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року задоволено заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Звернуто стягнення на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Корзаченко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви приватного виконавця. Звертає увагу на те, що суд розглянув справу без виклику ОСОБА_1 , чим позбавив його можливості висловити суду власну позицію у справі. Також звертає увагу на те, що до звернення із відповідною заявою до суду виконавець має вжити всіх передбачених законодавством заходів для належного виконання судового рішення, та надати суду докази вчинення ним таких дій.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника боржника, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. 
В апеляційній інстанції приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру частки майна боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
В судове засідання  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 до складу якого входять наступні виконавчі провадження: ВП НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 754/1798/20 від 25 травня 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 531 895,86 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 318,97 грн.; ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №754/1798/20 від 18 червня 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (замінено прізвище на ОСОБА_3 ) заборгованості за договором позики у розмірі 221 300,88 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 213,00 грн.; ВП НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 754/5647/20 від 02 лютого 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за заявою-договором від 17 листопада 2016 року № 017/3077645-СК у розмірі 126 385,57 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.; ВП НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 754/5642/20 від 30 вересня 2021 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором кредиту від 20 листопада 2018 року про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/3500944-СК, що станом на 29 лютого 2020 року становить 31 296,66 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. 
При проведенні виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненним Д.А. були вчинені дії щодо виконання виконавчих документів. Постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованими листами.
Також приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненним Д.А. було накладено арешти на майно та кошти, та направлено відповідні запити до реєструючих органів з метою виявлення майна. 
За результатами проведених виконавчих дій встановлено, що кошти на рахунках ОСОБА_1 відсутні, що підтверджується відповідними повідомленнями банківських установ, рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстровано. 
Згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» за ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 січня 1998 року (а.с. 165). 
Згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що частина вказаної квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, № 8-789, виданого 11 грудня 2019 року державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори. 
Відповідно до спадкової справи № 379/2019, заведеної П`ятою київською державною нотаріальною конторою 10 грудня 2019 року після смерті ОСОБА_5 (дружини боржника), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями майна померлої, є її донька ОСОБА_4 на частку у спадщині та чоловік (боржник) ОСОБА_1 на частку у спадщині. Спадщина складається з частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» 15 січня 1998 року за реєстраційним № 138-Б/35.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 грудня 2019 року, виданого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, Дворніченко О.В. отримала свідоцтво про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на вказаної квартири ще не видано (а.с. 171). 
Постановляючи ухвалу про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме, на частини квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є власником вказаної частки нерухомості, разом з цим право власності боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, що перешкоджає виконанню судового рішення
Колегія суддів вважає, що вказана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.
Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч.1 ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом звернення до суду з поданням про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника.
Згідно з положеннями ст. 50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме маймо боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Отже, встановивши, що боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку судові рішення не виконав, борг не повернув, а також врахувавши, що приватним виконавцем виявлено належне боржнику майно, право власності на яке останнім в установленому порядку не зареєстроване, що є перешкодою для виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви приватного виконавця про звернення стягнення на таке нерухоме майно боржника.
При цьому, доводи представника ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції розглянув справу без виклику ОСОБА_1 , чим позбавив його можливості висловити суду власну позицію у справі є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки відповідно до положень ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 не спростовував той факт, що він прийняв у спадщину 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_5 ,  проте, не зареєстрував своє право.
Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення заяви приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке останнім в установленому порядку не зареєстроване, суд першої інстанції зазначив про звернення стягнення на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику - ОСОБА_1 . 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийняв у спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 саме 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. просив звернути стягнення саме на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Таким чином, апеляційна скарга адвоката Корзаченка В.М., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню частково, а ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року підлягає зміні в частині звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, шляхом зміни розміру частки на яку підлягає звернення стягнення.
 
Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Корзаченка Володимира Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року змінити в частині визначення частки квартири АДРЕСА_1 , право на яку не зареєстровано в установленому законом порядку, та на яку підлягає звернення стягнення.
Звернути стягнення на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку.
В іншій частині ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 01 травня 2023 року.
 
Суддя-доповідач
Судді