ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2023 р.                                  Справа № 910/2683/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Ходаківської І.П. 
 
розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 (суддя Сташків Р.Б.)

у справі № 910/2683/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 16 234,74 грн, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - ТОВ "Лемтранс", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", відповідач) збитків у розмірі 16 234,74 грн. 
2.          Позов обґрунтований тим, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача в частині забезпечення схоронності (збереження) цілісності вагонів №№ 62610217, 56918873, які перебувають у власності та оренді позивача, такі вагони були розкомплектовані, та позивач зазнав витрат на їх ремонт у розмірі 16 234,74 грн, відшкодування яких просить стягнути з відповідача в якості збитків.
Узагальнені заперечення відповідача
3.          У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. Зазначив, що у позивача відсутні права пред`являти позовні вимоги про пошкодження вантажу, оскільки він не надав доказів володіння вагоном № 62610217. Також відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутній акт форми ВУ-25М на вагон № 56918873. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
4.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/2683/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача збитки у сумі                 16 234,74 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481,00 грн.
5.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перевезенні належних позивачу (орендованих) вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого ТОВ "Лемтранс" понесло витрати на придбання деталей для ремонту вагонів та зі встановлення (технічного обслуговування вагонів) деталей на вагони на загальну суму 16 234,74 грн; наявні всі елементи складу правопорушення. Отже, покладення відповідальності на відповідача за заподіяні позивачу збитки, згідно з висновками суду, є правомірним та справедливим.
6.          Відхиляючи заперечення відповідача, місцевий господарський суд зазначив, що підтвердженням перебування вагонів на праві власності (оренди) у ТОВ "Лемтранс" є договір № 82/11 від 11.03.2011, договір оренди залізничного рухомого складу № 868/19 від 01.11.2019, акт передачі (приймання) в оренду власних вагонів від 01.11.2019.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 
7.          Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
8.          В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, неправильно застосував норми матеріального права, а саме: не застосував Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Правила експлуатації власних вантажних вагонів, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17 (далі - Правила експлуатації власних вантажних вагонів).
9.          Зокрема, на думку відповідача, у позивача відсутнє право звертатися до суду із цим позовом в частині вагона № 62610217, оскільки він не надав доказів того, що цей вагон перебуває в нього в оренді. А висновок суду про те, що вагони знаходяться на праві власності (оренди) зазначено у графі 20 "найменування вантажу" залізничної накладної, яка складалася АТ "Укрзалізниця" на підставі автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, яка ведеться філією "Головний інформаційно-обчислювальний центр"                            АТ "Укрзалізниця", не узгоджується зі змістом Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457.
10.          Відповідач заперечує те, що порожній приватний вантажний вагон є "вантажем", і зазначає, що факт пошкодження порожнього приватного вантажного вагона може бути посвідчений виключно актом про пошкодження вагона форми ВУ-25М, а не комерційним актом, яким, відповідно до п. 129 Статуту залізниць України, засвідчуються обставини пошкодження саме вантажу, розміщеного всередині вагона.
11.          Також заявник апеляційної скарги посилається на неповноту встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, оскільки для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Однак, відсутність права володіння на відповідній правовій основі на вагон № 62610217 та відсутність акта ВУ-25М на вагон               № 56918873 виключає склад цивільного правопорушення та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
12.          27.10.2022 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.
13.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2683/22; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду міста Києва.
14.          21.11.2022 на виконання вищезазначеної ухвали до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи                    № 910/2683/22.
15.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/2683/22; ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.12.2022.
16.          Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, зазначена апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи. 
Позиції учасників справи
17.          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу з апеляційними вимогами відповідача не погоджується і зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, тому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
18.          Відповідно до залізничних накладних № 43234079 і № 38330783 у серпні-жовтні 2021 року АТ "Укрзалізниця" прийняло до перевезення вантажні вагони, які перебувають в оренді та/або власником яких є ТОВ "Лемтранс", зокрема: № 62610217, який відправлявся зі станції Харків-Балашовський до станції призначення - Кременчук, та № 56918873, який відправлявся зі станції Здолбунів до станції призначення - Негін.
19.          На станції Основа Південної залізниці, відповідно до акта форми ВУ-25М від 23.08.2021, виявлено пошкодження (розукомплектування) вагона № 62610217, зокрема, відсутність таких деталей вагона як балочка авторежиму та ручного гальма. Акт складений та підписаний представниками вагонного депо Сиротенко Ю.В. (ВЧДП зі збр) і  Шабрамовим О.В. (начальник вагонного депо), скріплений печаткою.
20.          06.09.2021, відповідно до повідомлення № 4432 на ремонт або технічне обслуговування форми ВУ-23М, складеного працівниками залізниці на станції Здолбунів, виявлено пошкодження (розукомплектування) вагона № 56918873 власності (оренди)                ТОВ "Лемтранс".
21.          Зазначені вагони направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей.
22.          28.08.2021 позивач письмово звернувся до начальника станції Основа виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" із заявою № 5280/ДВ від 27.08.2021 про надання комерційного акта форми ГУ-22 та до начальника виробничого підрозділу "Вагонне депо Основа" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" із заявою № 5281/ДВ від 27.08.2021 про надання акта про пошкодження вагона форми ВУ-25М, в яких (заявах) просив оформити відповідні акти щодо вагона № 62610217. У задоволенні вказаних заяв було відмовлено.
23.          21.09.2021 позивач звернувся до начальника виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця"                                   АТ "Укрзалізниця" зі скаргою № 5698/ДВ від 21.09.2021 на дії начальника станції Основа виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" та до начальника виробничого підрозділу "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" зі скаргою № 5699/ДВ від 21.09.2021 на дії начальника виробничого підрозділу "Вагонне депо Основа",  в яких просив за результатами розгляду скарг дати відповідним особам розпорядження про складання комерційного акта та акта про пошкодження вагона щодо вагона № 62610217 відповідно до вимог Правил складання актів.
24.          21.09.2021 позивач також звернувся із заявою № 5702/ДВ від 21.09.2021 до начальника станції Здолбунів виробничого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" про надання комерційного акта форми ГУ-22, а також до начальника виробничого структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Ковель" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" із заявою № 5703/ДВ від 21.09.2021 про надання акта про пошкодження вагона форми ВУ-25М, в яких (заявах) просив оформити відповідні акти щодо вагона                  № 56918873. У задоволенні вказаних заяв було відмовлено.
25.          Надалі, 13.10.2021 позивач звернувся до начальника виробничого підрозділу  "Рівненська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця"            АТ "Укрзалізниця" зі скаргою № 6081/ДВ від 12.10.2021 на дії начальника станції Здолбунів та до начальника виробничого підрозділу "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" зі скаргою № 6082/ДВ від 12.10.2021 на дії начальника виробничого підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Ковель", в яких просив за результатами розгляду скарг дати відповідним особам розпорядження про складання комерційного акта та акта про пошкодження вагона щодо вагона № 56918873 відповідно до вимог Правил складання актів.
26.          Виробничим підрозділом "Вагонне депо Основа" складено акт від 23.08.2021 про пошкодження вагона (форми ВУ-25М) № 62610217.
27.          За фактом встановлення відсутності деталей вагони № 62610217, № 56918873 були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.
28.          Внаслідок розукомплектування вагонів ТОВ "Лемтранс" було змушене передати виробничому підрозділу "Вагонне депо Основа" та виробничому підрозділу "Ремонтне вагонне депо Здолбунів" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, що використовуються у господарській діяльності позивача, для подальшого їх встановлення.
29.          ТОВ "Лемтранс" придбало:
- на підставі договору поставки № 59/14 від 10.02.2014 та специфікації № 52 від 27.12.2019 у ТОВ "Укртранспневматика" - авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. вартістю 3 956,40 грн. Кошти перераховані платіжними дорученнями № 68 від 08.01.2020, № 493 від 21.01.2020;
- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 62 від 04.01.2021 у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" - гальмо стояночне К22.04-04.00.2000.0-СБ у кількості 1 шт. вартістю 6 600,00 грн. Кошти перераховані платіжними дорученнями № 809 від 29.01.2021, № 812 від 29.01.2021, № 1186 від 08.02.2021, № 1190 від 08.02.2021;
- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 51 від 02.01.2020 у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" - балочку опорну 100.41.20030-0СБ у кількості 1 шт. вартістю 984,00 грн. Кошти перераховані платіжним дорученням № 976 від 07.02.2020.
30.          Загальна вартість придбаних деталей становить 11 540,40 грн.
31.          Технічне обслуговування вагона № 62610217 здійснено на підставі укладеного між ТОВ "Лемтранс" і АТ "Укрзалізниця" (регіональна філія "Південна залізниця"                            АТ "Укрзалізниця") договору на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № П/В-21685/НЮ від 02.08.2021. 
32.          Відповідно до цього договору виконавець зобов`язався виконувати технічне обслуговування з відчепленням (ТОв-1 або ТОв-2), надалі - "ТО", вантажних вагонів власності або орендованих/замовником або якими замовник розпоряджається згідно із зобов`язанням по цивільно-правовим угодам і які знаходяться в користуванні замовника на законних підставах, несправність яких виявлена в зоні обслуговування виконавця (п. 1.1). ТО вантажних вагонів власності або оренди замовника за цим договором виконується у вагонних депо (п. 1.2).
33.          Деталі, придбані позивачем для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектований вагон № 62610217 передані виробничому підрозділу "Вагонне депо Основа" та встановлені, що підтверджується актом від 27.09.2021 зняття з відповідального зберігання та витрат матеріалів власності ТОВ "Лемтранс".
34.          Технічне обслуговування вагона № 56918873 здійснювалося на підставі укладеного між ТОВ "Лемтранс" та АТ "Укрзалізниця" (регіональна філія "Львівська залізниця"                АТ "Укрзалізниця") договору на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № Л/В-21532п/НЮ від 21.05.2021, відповідно до якого виконавець зобов`язався виконувати технічне обслуговування з відчепленням (ТОв-1 або ТОв-2), в подальшому - "ТО", вантажних вагонів (власних або орендованих в іншого власника, або які знаходяться в управлінні Замовника), несправність яких виявлена в зоні обслуговування виконавця (п. 1.1). ТО вантажних вагонів за цим договором виконується у вагонних депо виконавця (п. 1.2).
35.          Деталі, придбані ТОВ "Лемтранс" для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектований вагон № 56918873, передані виробничому підрозділу "Ремонтне вагонне депо Здолбунів" та встановлені на зазначений вагон, що підтверджується актом від 08.10.2021 зняття з відповідального зберігання та витрат матеріалів.
36.          У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил виробничий підрозділ "Вагонне депо Основа" та виробничий підрозділ "Ремонтне вагонне депо Здолбунів" виконали ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони, що підтверджується актом № 511 від 27.09.2021 на технічне обслуговування вагона № 62610217 на суму 2 721,55 грн з ПДВ, актом № 1853 від 08.10.2021 на технічне обслуговування вагона № 56918873 на суму 1 972,79 грн з ПДВ, платіжними дорученнями № 11231 від 30.09.2021 та № 11950 від 25.10.2021, повідомленнями № 4027 від 08.09.2021 та № 37 від 02.10.2021, дефектними відомостями від 08.09.2021 та від 02.10.2021.
37.          Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 4 694,34 грн.
38.          Позивач вважає, що відповідач завдав йому прямих збитків у загальному розмірі 16 234,74 грн, які ТОВ "Лемтранс" понесло у зв`язку з незабезпеченням залізницею збереження майна (вагонів) власних (орендованих) при їх курсуванні залізничними коліями.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
39.          Предметом заявленого позову є вимога позивача про стягнення суми збитків, понесених останнім у результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 16 234,74 грн (придбані деталі - 11 540 грн + технічне обслуговування - 4 694,34 грн) внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом.
40.          Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
41.          Статтею 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
42.          Пункт 2 Статуту залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
43.          Згідно зі ст. 5 Статуту залізниць України нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
44.          Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем.
45.          Відповідно до п. 5.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.
46.          За приписами ст. 8 Статуту залізниць України перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.
47.          Відповідно до п. 4.1 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).
48.          З огляду на обов`язок працівників станції відправлення оглянути стан власних вантажних вагонів, те, що відповідач прийняв до перевезення спірні вагони, як правильно вказав суд першої інстанції, підтверджує, що вони перебували у технічно справному стані. Натомість доводи апеляційної скарги, як і відзиву на позовну заяву, про те, що працівники залізниці мають право, а не обов`язок перевіряти правильність викладених у залізничній накладній відомостей, які заповнюються вантажовідправником, є безпідставними, оскільки перевірка відповідності даних залізничних накладних і перевірка технічного стану вагонів, які не є власністю АТ "Укрзалізниця", не є тотожними поняттями.
49.          Суд апеляційної інстанції також погоджується із тим, що повідомленнями форми ВУ-23М, а саме: № 153 від 23.08.2021, № 4432 від 06.09.2021 підтверджується факт виявлених несправностей вагонів № 62610217, № 56918873.
50.          Так, відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами), пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління і пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.
51.          Пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагона із експлуатації.
52.          Таким чином, складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого.
53.          Щодо посилання скаржника (відповідача) на те, що саме акт про пошкодження вагона форми ВУ-25, складений у відповідності до Правил складання актів (п. 129 Статуту залізниць) із зазначенням накладної, який разом з комерційним актом є доказом, що свідчить про пошкодження вагонів під час перевезення та є єдиною підставою для матеріальної відповідальності перевізника, колегія суддів зазначає таке.
54.          Відповідно до п. 19 Правил користування вагонами і контейнерами, підставою для пред`явлення вантажовідправникам, вантажоодержувачам, власникам під`їзних колій, портам, підприємствам і організаціям, винним у пошкодженні вантажних вагонів (далі - винна сторона), претензій щодо відшкодування збитків є акт про пошкодження вагона форми ВУ-25 або ВУ-25М (у разі машинної обробки актів) і акт загальної форми ГУ-23 (додаток 6), які складаються відповідно до Правил складання актів.
55.          Із вказаної норми вбачається, що акт про пошкодження вагона форми ВУ-25 або ВУ-25М є підставою для пред`явлення претензій щодо відшкодування збитків, але не є єдиною підставою їх відображення та підтвердження.
56.          Відповідно до п. 1 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила складання актів), при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами).
57.          Пунктом 2 Правил складання актів встановлено, що комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.
58.          Пунктом 3 Правил складання актів встановлено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.
59.          Абзацом 2 пункту 1 Правил складання актів встановлено, що крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2), акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю (додаток 3), акти про пошкодження вагона або контейнера (додатки 4 і 5) та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.
60.          Додатком 4 до пункту 1 Правил складання актів є акт про пошкодження вагона форми ВУ-25М.
61.          При цьому, зі змісту п. 1 Правил складання актів вбачається, що акт про пошкодження вагона форми ВУ-25М (додаток 4) може складатись у необхідних випадках, отже, не є обов`язковими.
62.          Положеннями п. 20 Правил складання актів передбачено, що акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні згідно із статтею 124 Статуту залізниць України.
63.          При цьому, відповідно до ст. 124 Статуту залізниць України, пошкодження і втрату вагонів, контейнерів на залізничних під`їзних коліях, у порту, на залізничній лінії, яка будується, під час навантаження або вивантаження засобами відправника або одержувача на станції, за пошкодження чи втрату знімних перевізних пристосувань (піддонів, строп, щитів, печей тощо), що належать залізниці, відправник, одержувач, порт, підприємство (організація) несуть матеріальну відповідальність перед залізницею у розмірі фактично заподіяної шкоди.
Вантажовідправник, вантажоодержувач, порт, підприємство (організація) зобов`язані також відшкодувати залізниці збитки, завдані внаслідок пошкодження рухомого складу, перевантаження, неправильного навантаження, застосування неякісної упаковки або неправильного кріплення вантажу.
64.          Тобто ст. 124 Статуту залізниць України містить положення про матеріальну відповідальність відправника, одержувача, порту, підприємства (організації) перед залізницею у розмірі фактично заподіяної шкоди, а не відповідальність залізниці перед відправником, що є предметом розгляду даної справи.
65.          З урахуванням наведених положень, акти про пошкодження вагонів не можуть бути складені у даній ситуації, оскільки розукомплектовані вагони не є власністю залізниці та належать позивачу.
66.          Факт розукомплектування (розобладнання) спірних вагонів підтверджується актами загальної форми ВУ-23М, яка затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц.
67.          Так, обставини, викладені в акті загальної форми, не повинні повторно підтверджуватись іншими актами загальної форми, а тому зазначені в акті підстави його складання повинні оцінюватись судами без повторного доказування таких обставин.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2018 у справі № 907/382/17.
68.          Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:
а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;
б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;
в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;
г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.
69.          За змістом ст. 129 Статуту залізниць України, комерційний акт складається для засвідчення обставин пошкодження саме вантажу, розміщеного всередині вагона, натомість факт пошкодження рухомого складу (вагонів, контейнерів тощо) фіксується шляхом оформлення працівниками залізниці акта про пошкодження вагона (контейнера) та повідомленнями форми ВУ-23М, ВУ-36М.
70.          Так, матеріали справи містять повідомлення форми ВУ-23М, в яких зазначено час та місце виявлення пошкодження, акти форми ВУ-22, дефектні відомості, в яких зазначаються необхідні роботи та запчастини, та акти форми ВУ-36М, в яких зазначено час закінчення ремонту, що є належними та допустимими доказами факту виявлення пошкоджень вагонів.
71.          Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з: витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 № 551, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з п. 14 цих Правил.
72.          Отже, зважаючи на вартість придбаних позивачем деталей і комплектуючих, а також вартість наданих послуг з ремонту спірних вагонів, апеляційний господарський суд також вважає підтвердженою загальну суму витрат позивача на ремонт розукомплектованих вагонів у розмірі 16 234,74 грн.
73.          Вимогами ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б її право не було порушено (упущена вигода).
74.          Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
75.          Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.
76.          Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
77.          Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
78.          Суд першої інстанції правильно зазначив, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
79.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
80.          Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
81.          Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
82.          Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
83.          За приписами п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.
84.          Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і             пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.
85.          Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.
86.          З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач не довів належними та допустимими засобами доказування, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталося не з його вини.
87.          Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.
88.          Разом з тим, суд зазначає, що підтвердженням, того, що вагони знаходяться на праві власності (оренди) у ТОВ "Лемтранс" є: договір № 82/11 від 11.03.2011, договір оренди залізничного рухомого складу № 868/19 від 01.11.2019, акт передачі (приймання) в оренду власних вагонів від 01.11.2019.
89.          Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач не надав належних доказів того, що спірні вагони перебувають у його власності (оренді), спростовуються відміткою у графі 20 "найменування вантажу" залізничних накладних, і, крім того, ця обставина не впливає на правильність висновку суду першої інстанції про наявність всіх елементів цивільного правопорушення, оскільки у цьому випадку встановленню підлягає особа, яка зазнала збитків шляхом здійснення витрат на відновлення майна, а не особа власника пошкодженого майна.
90.          Таким чином, дослідивши всі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності сторін, суд дійшов висновку, що оскільки при перевезенні належних (орендованих) позивачу вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого, ТОВ "Лемтранс" були понесені витрати на оплату вартості ремонту з урахуванням вартості замінених деталей та по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) на загальну суму 16 234,74 грн, місцевий господарський зробив правильний висновок про покладення відповідальності на відповідача за заподіяні позивачу збитки, що є правомірним та справедливим, та правомірно задовольнив позов повністю.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
91.          Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
92.          З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі                      № 910/2683/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Судові витрати
93.          У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/2683/22 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                І.П. Ходаківська