Ухвала
03 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 521/19392/18
провадження № 61-4023ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., вирішуючи питання про самовідвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В. та Синельникова Є. В. від участі у розгляді справи за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про визнання угоди дійсною та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про визнання угоди дійсною та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси області від 14 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 23 лютого 2009 року у вигляді 44/100 частин домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 557 кв. м, за фактичним користуванням між ОСОБА_2 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_4 , у вигляді 44/100 частин домоволодіння, яке розташоване АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 557 кв. м, за фактичним користуванням.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року закрито.
Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 рокуза апеляційною скаргою ОСОБА_5 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
У березні 2023 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Білоконь О. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.
У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшла заява  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, з огляду на те, що вказані судді розглядали касаційну скаргу  ОСОБА_5  на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у цій справі, яку скасували та направили справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції постановою від 07 грудня 2022 року. Зазначає, що колегія суддів висловила думку про порушення прав ОСОБА_5 , а тому їх участь у розгляді його касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, може дати підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості.
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. задоволено, а матеріали касаційного провадження передано на повторний автоматизований розподіл.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Шиповичу В. В., судді, які входять до складу колегії: Синельников Є. В., Хопта С. Ф. 
Судді Шипович В. В. та Синельников Є. В. заявили самовідвід із підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, з огляду на те, що вони разом із суддями Білоконь О. В., Осіяном О. М., Сакарою Н. Ю. брали участь у розгляді касаційної скарги  ОСОБА_5  на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року про закриття апеляційного провадження та виклали свою позицію у постанові від 07 грудня 2022 року (провадження № 61-885св22).
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня             2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
З огляду на викладене та враховуючи те, що судді Шипович В. В. та Синельников Є. В. брали участь у розгляді цієї справи та ухваленні постанови Верховного Суду від 07 грудня 2022 року, разом із суддями Білоконь О. В., Осіяном О. М., Сакарою Н. Ю., заява ОСОБА_1 про відвід яких з цих підстав задоволена 14 квітня 2023 року, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду при розгляді касаційної скарги  ОСОБА_1 у справі № 521/19392/18, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяв про самовідвід суддів.
Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статтями 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ :
Заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В.та Синельникова Є. В. задовольнити.
Відвести суддів Шиповича В. В. та Синельникова Є. В. від участі у розгляді касаційної скарги  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року у справі № 521/19392/18.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року (провадження № 61-4023ск23) передати на повторний автоматизований розподіл.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   В. В. Шипович
                  Є. В. Синельников
                                                                                                          С. Ф. Хопта