ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5189/23 Справа № 177/13/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
сторони справи 
позивач– Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»
відповідач-  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Вовк Михайло Вадимовича на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року, ухваленого суддею Суботіною С.А. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 31 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ 

У січні 2023 року представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.06.2019 №0983466176, у розмірі 66 676,91 грн, судовий збір у розмірі 2 481,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 10.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі по тексту - ТОВ «ІНФІНАНС») та ОСОБА_1 укладено договір надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0983466176, відповідно до якого позичальник отримав кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб, а також згідно з правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ» у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн, у межах строку дії договору - 36 календарних місяців, із остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. 
Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. 
Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики від 10.06.2019 №0983466176, що акцептована відповідачем 10.06.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію». 
Пропозиція (оферта) на отримання траншу згідно з заявки-анкети від 18.10.2019 №2628688574 у рамках договору про надання позики від 10.06.2019 №0983466176 підписано ОСОБА_1 електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої ТОВ «ІНФІНАНС» перераховано грошові кошти у розмірі 5600,00 грн. 
Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, у порядку передбаченому умовами договору кредиту. 
Між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» 14.07.2021 укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики від 10.06.2019 №0983466176, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 . 
За період користування кредитними коштами, відповідачем здійснено часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак у повному обсязі заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, у результаті чого утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 06.12.2022 становить у загальному розмірі 66 676,91 грн та складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 5 599,97 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 50 862,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками згідно з договору кредиту – 10 214,94 грн. 
Оскільки ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «Вердикт Капітал», представник звернувся з даним позовом до суду.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ттовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суму заборгованості за Договором позики від 10.06.2019 №09866176 у загальному розмірі 66 76 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 91 копійка, з яких, заборгованість: за тілом кредиту – 5 99 п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 97 копійок; за відсотками на дату відступлення права вимоги – 50 862 (п`ятдесят тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок та за нарахованими відсотками згідно з Договору кредиту – 10 214 (десять тисяч двісті чотирнадцять) гривень 94 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ттовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати зі сплати судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.
Стягнутои з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Вовк М.В. в апеляційній скарзі посилається на незаконність оскаржуваного судового рішення, оскільки висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають дійсним обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості в розмірі 8 540,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 5 599,97 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 2 940,00 грн. у зв`язку з пропуском строку позовної давності. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю та змінити розподіл судових витрат, стягнувши з позивача на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 721,50 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.
При цьому, представник відповідача зазначає, що відповідно до Акцепту від 18 жовтня 2019 року в рамках Договору надання позики від 10.06.2019 розмір кредиту становив 5 600 грн. та строк користування кредитом (траншем) становив 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом – загальна вартість становить 2 940 грн. Отже Договором надання позики встановлено два правові поняття: строк договору – 3 роки та строк зобов`язання – 30 днів, тобто сторони погодили строк користування траншем до 17.11.2029 року. Вказує, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку користування траншем – 17.11.2029 та розмір заборгованості відповідача повинен становити 8 540 грн. (5600 грн.+ 2940 грн.) замість стягнутої судом першої інстанції заборгованості в сумі 66 676,91 грн.
Представник відповідача наголошує на тому, що суд першої інстанції, встановивши, що Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), строк користування кожним траншем є окремим та становить 30 днів, прийшов до хибного висновку ототожнення строку зобов`язання та строку дії Договору, які мають різний зміст. Вказує, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними збов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові (ч.2 та 4 ст.267 ЦК України).
Представник відповідача вказує на те, що строк виконання зобов`язання за Договором надання позики від 10.06.2029 щодо сплати – 5 599,97 грн. – тіло кредиту та 2 940,00 грн. відсотків за користування позикою настав 17.11.2019, тому трирічний строк позовної давності закінчився 17.11.2022 року, позивач, звернувшись до суду з позовом 28.12.2022 року пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Отже вимога позивачп про стягнення з відповідача заборгованості в частині 8 540,00 грн. підлягає відмові у зв`язку з пропуском позовної давності про що стороною відповідача заявлялось суду першої інстанції.
Окрім того, представник відповідача вважає недоведеними обставини, що 11.02.2020 відповідач частково погашав заборгованість у розмірі 5508,01, що свідчить про визнання ним свого боргу та перериває позовну давність, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи (квитанції, касові ордера) та інші первинні документи) що засвідчують здійснення платежу 11.02.2020 особисто ОСОБА_1 , тому вважає, що відсутні підстави для застосування правил переривання строку позовної давності.
Представник відповідача вказує, що в сіді першої інстанції відповідач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. (попередня усна юридична консультація – 500 грн. – 18.01.2023; складення відзиву на позив – 23.01.2013 – 3 години – 3000 грн. та ведення адвокатом у сіді першої інстанції справи – 2 500 грн.
В суді апеляційної інстанції відповідач поніс витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 721,50 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (складення апеляційної скарги за 3 години роботи – 07.04.2023 – 3000 грн.). 
Представник відповідача, посилаючись на постанови Верховного суду від 29.03.2018 у справі №907/357/16 та від 18.12.2018 у справі №910/4881/18 вказує на те, що відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без вказаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, позивач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.06.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНФІНАНС» укладено договір надання позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту №0983466176, за умовами якого Товариство надає позичальнику кошти у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно з правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ» (а.с.8-13).
Умовами даного договору між його сторонами обумовлено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), у межах строку дії договору – 36 календарних місяці з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатках №1 та №2 до договору – при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатках №3 та №4 до договору – при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. 
Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії – 20000,00 грн. 
До умов даного договору застосовується фіксована процентна ставка 1,75%, яка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості. 
Максимальний строк користування кредитним траншем – 30 днів. 
Протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які позичальник зобов`язується повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил. 
Строк останнього траншу не може перевищувати строк, вказаний у п.1.2 договору. 
Максимальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%. 
Датою видачі кредиту є 10.06.2019. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань.
Вказаний договір укладено в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», що відповідачем та його представником не оспорюється.
У рамках даного договору від 10.06.2019 №0983466176, ОСОБА_1 18.10.2019 до ТОВ «ІНФІНАНС» подано заявку-анкету на отримання кредиту, пропозицію надання 6801,00 грн траншу кредиту згідно з заявки-анкети від 18.10.2019 №2628688574 та акцепт оферти від 18.10.2019 на отримання траншу на його банківську карту НОМЕР_1 , які підписані електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором) (а.с.14, 15, 16).
ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за укладеними договором від 10.06.2019, пропозицією та акцептом оферти від 18.10.2019 виконало у повному обсязі, надавши відповідачеві транш кредиту у розмірі 5600,00 грн, на строк користування кредитом (траншем) 30 днів, зі строком дії договору надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.06.2019 №0983466176 - 3 роки, з відсотковою ставкою 1,75 % за один день користування кредитом, річною відсотковою ставкою 638,75%, загальною вартістю кредиту в грошовому відображенні – 2940,00 грн.
Факт отримання відповідачем коштів у розмірі 5600,00 грн на карту, зазначену ним у заяві-анкеті від 18.10.2019, підтверджується квитанцією від 18.10.2019 (а.с.38).
Як зазначено у п.2.3 договору від 10.06.2019№ 0983466176, Товариство має право на відступлення права вимоги за даним договором будь-якому без згоди на це позичальника.
Між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» 14.07.2021 укладено договір факторингу №14-07/21, яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (а.с.46-54, 59).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 14.07.2021 № 14-07/21 право вимоги за договором від 10.06.2019 № 0983466176, укладеним ТОВ «ІНФІНАНС» з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 56461,97 грн, з яких 5599,97 грн – заборгованість за наданим кредитом, 50862,00 грн – заборгованість за процентами (а.с.55-57, 58).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог на підставі встановлених при розгляді справи фактичних обставин справи, виходив з того, що позивач, як правонаступник кредитора за договором факторингу від 14.07.2021, за кредитним договором від 10.06.2019 щодо позичальника ОСОБА_1 , має право на отримання від останнього заборгованості, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5599,97 грн, нарахованих на них згідно умов кредитного договору попереднім кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» відсотків у розмірі 50862,00 грн, а також відсотків після набуття позивачем у справі права вимоги за кредитним договором у розмірі 10214,94 грн, що у загальному розмірі складає 66676,91 грн.
Відмовляючи стороні відповідача у застосуванні строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того що ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом у межах строку позовної давності, виходячи з того, що до позивача права вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням перейшло 14.07.2021 та за умовами договору №0983466176, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 10.06.2019, строк його дії - 36 календарних місяців з дня підписання договору, тобто до 10.06.2022, тому позивач звернувшись до суду з позовом 28.12.2022 не пропустив строк позовної давності.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повного задоволення заявлених ТОВ «Вердикт Капітал» позовних вимог та не погоджується з доводами сторони відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на те, що вони були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено в оскаржуваному судовому рішенні.
Судом встановлено, що ТОВ «ІНФІНАНС» на сайті moneyboom.ua (а.с.19) надавало позики на умовах фінансового кредиту особам, що звертались в мережі Інтернет з метою отримання грошових коштів.
Також суд встановив, що ТОВ «ІНФІНАНС» запропонувало відповідачу ОСОБА_1 прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» та укласти за допомогою інформаційно – телекомунікаційної системи ТОВ «ІНФІНАНС», розміщеної на сайті moneyboom.ua в мережі Інтернет договір надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.06.2019 № 0983466176 на умовах запропонованих фінансовою установою.
ОСОБА_1 18.10.2019 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Акцепт оферти від 18.10.2019 на укладання договору надання позики, яким погодився із запропонованими умовами кредитного договору.
Відповідач підтвердив, що ознайомився з основними умовами кредиту (Оферта та Акцепт Оферти) та з умовами викладеними у Правилах, які є невід`ємною частиною договору і погодився з ними.
Підписуючи Акцепт, позичальник одночасно підписав Заявку – Анкету на отримання кредиту і підтвердив, що вся інформація, яка міститься в ній є точною та правильною.
Так, 18.10.2019  ОСОБА_1  з метою отримання кредиту звернувся до ТОВ «ІНФІНАНС» з анкетою-заявою, а також своїм підписом підтвердив, що ознайомлений з умовами цих Правил та надав згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора в якості аналога свого власноручного підпису.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи позичальника – ОСОБА_1 , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, дані про освіту, адресу проживання, сімейний стан, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.
В анкеті-заяві містяться контактна інформація: номер телефону позичальника, адреса його електронної пошти.
Також у анкеті-заяві міститься прохання відповідача перерахувати кредит (транш) у сумі 5600,00 гривень на його банківську карту, відповідно до умов договору та наведених вище умов.
На підтвердження факту укладення кредитного договору позивач надав: Оферту, Заявку – анкету, акцепт Оферти, Правила, які є невід`ємною частиною договору.
ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні гроші в сумі 5600,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 18.10.2019, відповідно до якої кредитодавець перерахував вказані грошові кошти на банківську карту, що зазначена відповідачем в анкеті.
Відповідач заповнивши анкету-заяву і прийнявши Акцепт оферти підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив із використанням електронно-цифрового підпису, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Отже, після підписання анкети-заяви і прийняття Акцепту оферти у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ІНФІНАНС» (попередній кредитор) виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст.516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти у розмірі 5600,00 грн, користувався ними, витрачаючи та частково погашаючи заборгованість, востаннє 11.02.2020 у розмірі 5508,01 грн, що зокрема підтверджено детальним розрахунком заборгованості наданим суду позивачем (а.с.39, 40-45).
Також, суд встановив, що станом на дату відступлення прав вимоги 14.07.2021, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 10.06.2019 №0983466176 складала 56461,97 грн., позивачем за період з 14.07.2021 по 25.10.2021 відповідачеві нараховувалися відсотки на загальну суму заборгованості у розмірі 10214,94 грн за відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом на суму фактичного залишку заборгованості протягом дії договору, оскільки ОСОБА_1 у повному обсязі заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с.39).
За змістом ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з нормами ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до ст 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Положеннями ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач, як правонаступник кредитора за договором факторингу від 14.07.2021, за кредитним договором від 10.06.2019 щодо позичальника ОСОБА_1 , має право на отримання від останнього заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5 599,97 грн, нарахованих на них згідно умов кредитного договору попереднім кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» відсотків у розмірі 50862,00 грн, а також відсотків після набуття позивачем у справі права вимоги за кредитним договором у розмірі 10214,94 грн, що у загальному розмірі складає 66676,91 грн., оскільки заявлені позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами наданими позивачем, зокрема: договором позики, заявкою-анкетою, пропозицією надання траншу, акцепт офертою, довідкою про ідентифікацію, квитанцією зачислення коштів, розрахунком заборгованості, договором факторингу, реєстром боржників.
Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з даною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно норм ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Так, суд першої інстанції встановив, що до позивача права вимоги за кредитним зобов`язання відповідача перейшло 14.07.2021. 
Умовами договору №0983466176, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 10.06.2019 встановлено строк його дії - 36 календарних місяців з дня підписання договору, тобто до 10.06.2022. 
З позовом ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду 28.12.2022 (надіславши позов засобами поштового зв`язку), тобто в у межах строку позовної давності.
Доводи представника відповідача про те, що строк позовної давності слід відраховувати з 17.11.2019, а саме зі спливу строку зобов`язання відповідно до додатків до договору при наданні (отриманні) чергового траншу, який становить 30 днів, були предметом розгляду судом першої інстанції та як правильно зазначив суд вони є помилковими, з огляду на те, що відповідно до п.1.7 договору від 10.06.2019 №0983466176 позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які останній зобов`язується повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору.
Окрім того, суд першої інстанції дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості встановив, що відповідач ОСОБА_1 , на виконання кредитних зобов`язань, частково погашав заборгованість, востаннє 11.02.2020 у розмірі 5 508,01 грн, що свідчить про визнання ним свого боргу та перериває перебіг позовної давності, відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України.
Перевіривши справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.
Отже, доводи апеляційної скарги сторони відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат не має, тому понесені відповідачем судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу залишаються за ним.
Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Вовк Михайло Вадимовича залишити без задоволення.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 13 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: