П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/978/22	
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16  грудня 2022 року (суддя Марин П.П., м. Одеса, повний текст рішення складений 16.12.2022) по справі за первісним адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, податкових повідомлень-рішень та вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

31 грудня 2021 року ГУ ДПС в Одеській області звернулося до адміністративного суду із первісним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача, як фізичної особи-платника податків (далі – ФОПП) заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 83  680,19 грн., на бюджетний рахунок – UA288999980314030617000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/18010200.

26 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав до адміністративного суду зустрічний позов, у якому, з урахуванням уточнень від 25.08.2022, просив:
- визнати протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо не направлення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги за адресою реєстрації місця проживання (податкової адреси) ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області форми "Ф" №0008230-5107-1554 від 01.11.2018 року, №0002881-5105-1554 від 24.01.2020 року, №0040348-2403-1554 від 12.04.2021 року;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області форми "Ф" №186216-50 від 16.10.2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року первісний адміністративний позов задоволено повністю. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ненадання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ГУДПС та задовольнити зустрічний позов.
На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки його доводам про те, що незважаючи на те, що податковому органу було відомо його дійсне місце реєстрації ( АДРЕСА_1 ), оскаржені ним податкові повідомлення-рішення та податкова вимога (далі – ППР та ПВ) наплавлялися на його колішне місце реєстрації ( АДРЕСА_1 ). Апелянт вважає, що посадові особи ДПС не виконали свій обов`язок, а саме, не внесли зміни до облікової картки ФОПП та не надіслали ППР та ПВ на нову адресу реєстрації ОСОБА_1 , тому спірні рішення підлягають скасуванню як протиправні. При цьому апелянт указує, що оскільки доказів вручення ФОПП за адресою АДРЕСА_1 ППР про необхідність сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки податковим органом не надано, сума грошового зобов`язання є неузгодженою, що виключає підстави для прийняття оскаржуваної ПВ від 16.10.2019 року №186216-50, у зв`язку з чим згадана вимога також є протиправною та підлягає скасуванню. Як наслідок, у ГУ ДПС в Одеській області не виникло право на звернення до суду з даним позовом про стягнення податкового боргу.
Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що оскаржувані ППР та ПВ були надіслані з грубими порушеннями, оскільки з копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення не вбачається жодної дати, коли саме вони були направлені, у рекомендованих повідомленнях про вручення не зазначені ані дати відправлення листа, ані підстави та дати повернення листів, а також відсутній підпис працівника поштового зв`язку, що свідчить про їх протиправність. У ППР не зазначено ні адресу об`єкта нерухомості, ні площа, ні ставки зі сплати податку на нерухоме майно, не додано детальний розрахунок сум податку.

ГУ ДПС в Одеській області надіслало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, фізична особа-платник податків ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є платником податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 згідно відомостей інформаційної бази даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с. 17).
ОСОБА_1 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, є власником об`єкту нерухомості: житлового будинку загальною площею 827 кв.м, житлова площа 174,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.  113).
Листом від 22.12.2017 №271/ШХ-ГС Одеська міська рада, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року №483, направило до ГУ ДФС в Одеській області інформацію щодо встановлених міською радою ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та плати заземлю, які були затверджені рішеннями від 16.03.2016р. №428-VII "Про внесення змін до Положення про податок на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 21.01.2015р. №6258-VI" та від 08.02.2017р. №1601-VII "Про внесення змін до Положення пре податок на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне віт земельної ділянки, затвердженого рішенням Одеської міської ради віт 21.01.2015р. №6258-VI" (а.с. 106 звор., 107-111).
1 листопада 2018 року ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0008230-5107-1554 від 01.11.2018 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2017 рік, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання в розмірі 26  323,20 грн. (а.с.  13).
Згадане ППР було надіслано ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта", ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення 6504408439060, яке 10/12 було повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчить підпис працівника оператора поштового зв`язку (а.с. 13).
У зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання податковим органом було сформовано та надіслано ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 податкову вимогу форми "Ф" №186216-50 від 16.10.2019 року на суму 28  451,07 грн. (а.с. 9).
Згадана ПВ 10 грудня 2019 року була надіслана ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта", ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення 6504410488442 (а.с. 10, 11), яке 11 січня 2020 року повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчить відтиск штемпелю оператора поштового зв`язку (а.с. 12).
24 січня 2020 року Північним управлінням у м. Одесі Головного управлінням ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0002881-5105-1554 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання в розмірі 28  451,07 грн. (а.с. 14).
Згадане ППР було надіслано ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта", ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення 6504411709779, яке 17 серпня 2020 було повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчить відтиск штемпелю оператора поштового зв`язку (а.с. 14).
12 квітня 2021 року ГУ ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0040348-2403-1554 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 рік, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання в розмірі 28  905,92 грн. (а.с. 15).
Згадане ППР було надіслано ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта", ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення 65044113386250 (а.с. 15 зрор., 16).
Оскільки податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки платником податків не виконано, ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду з даним адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 83  680,19 грн. (26  323,20 грн. + 28  451,07 грн. + 28  905,92 грн.).
Вважаючи вищезгадані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу контролюючого органу протиправними, ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про їх скасування.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що ГУДПС здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, розмір суми заборгованості підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи.
Зазначено унеможливило задоволення зустрічного позову, доводи якого визнано судом необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України, у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
За приписами підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції до 23.05.2020) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Пункт 58.3. статті 53 ПК України змінено Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року № 466-IX (набрав чинності з 23 травня 2020 року), а саме викладено в такій редакції: "Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу".
Приписами статті 42 ПК України встановлено, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу (пункт 42.1)
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац шостий пункту 42.4).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статті 42 Кодексу. При цьому у разі коли пошта не може вручити таке відправлення платнику податків через незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.
Згідно з пунктом 70.1 статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).
За приписами підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.
Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Отже, ПК України встановлено обов`язок фізичної особи - платника податків у разі зміни даних, які вносяться до облікової картки, подавати контролюючим органам відомості про зміну даних протягом місяця з дня виникнення таких змін.
Невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну ним місця проживання позбавляє його можливості посилатися у відповідному спорі на обставини невручення йому відповідних документів, якщо буде встановлено, що такі документи були направлені на визначену скаржником при взятті на облік адресу.
Як встановлено судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, ППР та ПВ були надіслані ОСОБА_1 на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта". Згадані відправлення було повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Колегія суддів вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 , що контролюючий орган направляв згадані ППР та ВП на колишню адресу платника податків, оскільки контролюючий орган не наділений повноваженнями на власний розсуд змінювати дані Державного реєстру та облікової картки платника та/або розшукувати місцезнаходження платника податку, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.
ОСОБА_1 не спростовує того, що обов`язок щодо інформування контролюючого органу про зміну свого фактичного місцезнаходження він не виконав.
Отже, колегія суддів зазначає, що ППР та ПВ надсилались контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків та вважаються врученими йому у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення "закінчення встановленого строку зберігання", а тому сума заявленого до стягнення боргу є узгодженою та може бути стягнута в судовому порядку.
Ураховуючи, що ГУДПС було дотримано вимоги ПК України, які надають йому право звернутися до суду з даним позовом, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про задоволення первісного позову.
Доводи зустрічного позову про протиправність ППР та ПВ не знайшли своє підтвердження під час розгляду справі та повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи та які належним чином були досліджені судом першої інстанції. 
Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновків, що вони не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ГУДПС. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на належній юридичній оцінці встановлених обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                        І.П.Косцова

Суддя                                        Ю.В.Осіпов