КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №752/9578/22	Головуючий у І інстанції: Первушина О.С.	
Провадження №33/824/1187/2023	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
20 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Григоревського В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Григоревський В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану  постанову скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. 
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги, що ОСОБА_1 не відмовляв у наданні інформації та документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. В цей же час, у відповіді на сформований запит, ОСОБА_1 просив органи поліції уточнити та обґрунтувати вимоги по запиту, щодо яких саме наявних фактів вчинення адміністративних правопорушень ними витребовуються означені документи.
За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Одночасно із апеляційною скаргою захисник Григоревський В.В. подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що копія оскаржуваної постанови йому, як захиснику, була надіслана лише 03 січня 2023 року, а тому він не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу. 
 Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються наявними матеріалами провадження, а саме довідкою від 03.01.2023 року про направлення на електронну адресу захисника Григоревського В.В. постанови Голосіївського районного суду від 14 грудня 2022 року (а.с.167). З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника Григоревського В.В. та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Григоревського В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора Шкурпело Р.В., який вважав рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він, перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Інженерний центр електронно-променевого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до статті 3 частини 1 пункту 2 підпункту «а» Закону України «Про запобігання корупції» - суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог статті 28 частини 1 пункту 3 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, 04.07.2022 року, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, прийняв рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України від 22.06.2022 року №2868/55/125/01-2022, а саме інформації та копій документів відносно себе, як посадової особи ДП «Центр електронно-променевого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона, та вчинив дії шляхом особистого підписання листа ДП «Центр електронно-промневого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона від 04.07.2022 року №04-07/22-1, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Крім цього ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Інженерний центр електронно-променевого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до статті 3 частини 1 пункту 2 підпункту «а» Закону України «Про запобігання корупції» - суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог статті 28 частини 1 пункту 2 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України від 22.06.2022 року №2868/55/125/01-2022, а саме інформації та копій документів відносно себе, як посадової особи ДП «Центр електронно-променевого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона, та вчинення дій шляхом особистого підписання листа ДП «Центр електронно-промневого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона від 04.07.2022 року №04-07/22-1, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, є законними і обґрунтованими.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать держав.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Положеннями частини 1 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Положеннями частини 2 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Як вбачається із матеріалів справи, постановою Бюро Президії Національної академії наук України від 23.05.2002 року №123 «Про створення Інженерного центру електронно-променевого зварювання при Інституті електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України», ОСОБА_1 призначено на посаду директора Центру (а.с.29).
Перебуваючи на посаді директора ДП «Центр електронно-променевого зварювання» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона, яке є юридичною особою публічного права, ОСОБА_1 фактично є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». 
Управлінням стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на адресу ДП «Центр електронно-промневого зварювання» Інституту електрозварювання ім.Є.О. Патона направлено запит від 22.06.2022 року №2868/55/125/01-2022. Із поданого запиту слідує, що спеціально уповноважений суб`єкт просив надати у п`ятиденний строк копії документів щодо призначення ОСОБА_1 на посаду директора ДП «Центр електронно-промневого зварювання» Інституту електрозварювання ім.Є.О. Патона, контракт, автобіографію, особову картку, попередження щодо встановлених чинним законодавством обмежень, що спрямовані на запобігання і протидію корупції, посадові (функціональні) обов`язки; копії документів про призначення на посаду в ДП «Центр електронно-промневого зварювання» Інституту електрозварювання ім.Є.О. Патона ОСОБА_2 , особову картку, автобіографію, посадові (функціональні) обов`язки; копії наказів про преміювання працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; інформацію щодо укладання між ДП «Центр електронно-промневого зварювання» Інституту електрозварювання ім.Є.О. Патона та ТОВ «Вітова ЛТД» і ТОВ «Технобім» будь-яких договорів за визначений період.
Листом  від 04.07.2020 року вих.№04-07/22-1 ОСОБА_1 на вищезазначений запит надав відповідь, в якому повідомив, що органи Національної поліції мають право збирати докази лише у конкретній адміністративній справі, провадження у якій вже розпочато та запропонував  повідомити, у якій конкретній справі і щодо яких наявних фактів вчинення адміністративних правопорушень витребовуються документи.
Зміст даного листа свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично відмовлено в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України від 22.06.2022 року №2868/55/125/01-2022.
Також, як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 під час прийняття рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України від 22.06.2022 року №2868/55/125/01-2022 діяв в умовах реального конфлікту інтересів, та не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення про відмову в наданні інформації на зазначений запит.
З листа НАН України від 19.07.2022 року №17/821-21 вбачається, що від ОСОБА_1 не надходило повідомлень щодо наявності у нього потенційного або реального конфлікту інтересів за період з 01.07.2020 року по теперішній час (а.с.28).
Цим самим спростовуються доводи захисника Григоревського В.В. про те, що  ОСОБА_1 не приймались рішення про відмову у наданні інформації та документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві та він не зобов`язаний був повідомляти у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України від 22.06.2022 року №2868/55/125/01-2022.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Григоревського В.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Григоревського В.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                          І.А. Мосьондз