ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/20149/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1           
          на рішення    Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від    20.03.2023, (суддя суду першої інстанції  Горбалінський В.В.), прийняте в м. Дніпрі в порядку письмового провадження, в адміністративній справі № 160/20149/22    за позовом ОСОБА_1  до   Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
          21.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
          - визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №288 від 19.05.2022 року "Про застосування до працівників ВПП в АР Крим та м: Севастополі ДПП дисциплінарних стягнень", в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №815 о/с від 01.06.2022 року "По особовому складу", в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";
- поновити ОСОБА_1 на службі в Департаменті патрульної поліції на посаді інспектора відділу патрульної поліції в Автономній республіці Крим та м. Севастополі;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02.06.2022 року по момент ухвалення рішення по справі;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року включно у розмірі 30    000,00 грн. щомісячно;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з 19.07.2022 року по 05.10.2022 року у розмірі до 30    000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", №168 від 28.02.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після вторгнення Російської Федерації на територію України робота патрульної поліції в місті Херсон була нестабільною. Позивач зауважує, що т.в.о. начальника Відділу патрульної поліції в Автономній республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_2. не надав точних та послідовних вказівок щодо поведінки поліцейських після вторгнення російських військ на територію міста Херсон. Після захоплення Російською Федерацією міста Херсона позивач перебувала вдома та чекала на подальші вказівки від керівництва, однак їх не отримувала. Позивач зазначає про відсутність можливості виїхати з тимчасово окупованої території через відсутність безпечних умов, відсутність транспорту та гарантій безпеки для поліцейських та цивільних осіб. Крім цього позивач зауважила, що власного автотранспорту у неї не має, у зв`язку з чим вона виїхати самостійно з окупованої території не могла. Також позивач зазначила, що весь час перебування в окупації з дому не виходила без крайньої необхідності. Крім того, в необхідності виїзду з окупованої території у позивача були сумніви, оскільки місцем її несення служби є саме цей регіон, а вказівок покидати територію від керівництва вона не отримувала. Позивач зазначає, що в силу своїх посадових обов`язків вона могла працювати дистанційно з дому з окупованої території. В оскаржуваному наказі №288 від 19.05.2022 року відсутні прямі посилання на обставини та на дії або бездіяльність позивача, які відповідач кваліфікував як порушення зазначених нормативно-правових актів та відповідно як дисциплінарний проступок. Також позивач наголошує, що в наказі не зазначено, в чому конкретно полягає самоусунення від виконання основних і додаткових завдань позивача. Крім того з вказаного наказу не вбачається доведення до позивача факту встановлення будь-яких змін щодо несення служби. Таким чином, наказ №288 від 19.05.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню, а отже підлягають задоволенню похідні вимоги щодо скасування наказу №815 о/с від 01.06.2022 року в частині звільнення позивача, поновлення позивача на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Окрім цього, позивач зазначає, що їй не виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн. на виконання постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року. на підставі вищевикладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 20.03.2023 адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року.  Зобов`язав Департамент патрульної поліції нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову доплату, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року.  В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позов.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 24.02.2022 позивач перебувала в м. Херсон на тимчасово окупованій території, відтак не виконувала своїх обов`язків як поліцейський, тому не має права на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ 318. В свою чергу з квітня 2023року вона не з`являлась до місця служби, що також вказує на відсутність підстав для проведення виплат доплат, визначений постановою КМУ №168. 
Від представника позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач вказує на необгрунтованість доводив скарги, просить рішення суду в частині задоволених вимог залишити без змін. 
           ОСОБА_1 також не погодилась з рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.
          Також, позивчем до суду надано пояснення, в яких він звертає увагу на практику Верховного Суду, а також Третього апеляційного адміністративного суду в аналогічних спарвах. 
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у відзиві ДПП просить рішення суду змінити та прийняти нову постапнову про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідач також просив здійснити розгляд справи за участі представників сторін.
          Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача, дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки ця спарва є справою незначної складності, розглядалась судом першої інстанції в порядку письмового провадження, відтак наявними є підстави для проведення апеляційного розгляду цієї справи в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України на підставі наявних у ній матеріалів. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  позивача  не підлягає  задоволенню, а апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 10.08.2020 року проходила службу в поліції на посаді інспектора відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у званні лейтенанта поліції.
24.02.2022 року указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
03.05.2022 року Департаментом патрульної поліції видано наказ №535 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками відділу патрульної поліції в АРК Крим та м. Севастополі ДПП, що виразилося у невиході на службу без поважних причин з 23.04.2022 року по 03.05.2022 року в умовах воєнного стану.
17.05.2022 року за результатами службового розслідування Департаментом патрульної поліції складено висновок службового розслідування, яким встановлено наступне:
03.05.2022 року за вх. №18205 до УМАЗ ДПП надійшла доповідна записка заступника начальника відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції (далі - ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП)старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2. (вих. від 03.05.2022 №2538/41/23- 2022) стосовно виявленого факту порушення службової дисципліни у діях, зокрема, інспектора ВПП в АР Крим та м. Севастополі, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у невиході на службу без поважних причин у період дії воєнного стану з 23.04.2022 року по 06.05.2022 року.
Під час проведення службового розслідування по зазначеному факту з метою надання оцінки правомірності дій окремих працівників ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП для всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, 03.05.2022 року за допомогою електронної комунікації (смс-повідомлення) до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП запрошено для надання пояснення інспектора відділу патурльної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за номером телефону НОМЕР_1 , що зазначений в її особовій справі. 
Однак, ОСОБА_1 не з`явилась 06.05.2022 року та не повідомила про наявність поважних причин свого неприбуття, а отже вважається такою, що відмовилась від надання пояснень.
06.05.2022 року заступником начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2., у присутності інспектора взводу №2 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3., поліцейського взводу №1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП капрала поліції ОСОБА_4., поліцейського взводу №1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядового поліції ОСОБА_6., складено акт про відмову надати пояснення лейтенантом поліції ОСОБА_1 (вих. №2569/41/23-2022 від 06.05.2022).
Опитаний заступник начальника відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2. пояснив, що з 24.02.2022 року за наказом начальника відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Лехновської Г.Г. про евакуацію особового складу підрозділу ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП, виїхав з м. Херсона у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану на території України. Підполковником поліції Лехновською Г.Г. повідомлено, що визначене місце евакуації та подальше несення служби буде відбуватись у м. Миколаїв. Також заздалегідь були підготовлені списки по особовому складу ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП та забезпечений транспорт для евакуації. Також вищезазначену інформацію доведено до особового складку поліцейських ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДІЛІ на шикуванні опитуваним.
Після евакуації до м. Миколаєва розроблений графік несення служби працівниками ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП, однак є співробітники, що не з`являються за місцем несення служби, яким неодноразово вказували про необхідність прибуття як безпосередніми командирами так і керівництвом ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП. Крім того, особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний заступник начальника відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3. пояснив, що 24.02.2022 року за наказом начальника відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Лехновської Г.Г. про евакуацію особового складу підрозділу ВПП в АР Крим та м Севастополі ДПП, виїхав з м Херсона в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану па території України. Підполковником поліції Лехновською Г.Г. повідомлено, що визначене місце евакуації та подальше несення служби буде відбуватись у м. Миколаїв. Також заздалегідь були підготовлені списки по особовому складу ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП. Також вищезазначену інформацію доведено до особового складку поліцейських ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП. Після евакуації до м. Миколаєва розроблений графік несення служби працівниками ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП, однак є співробітники, що не з`являються за місцем несення служби, яким неодноразово вказували про необхідність прибуття як безпосередніми командирами так і керівництвом ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний поліцейський взводу №1 відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП капрал поліції ОСОБА_4. пояснила, що 24.02.2022 року близько 4.30 подзвонив командир та повідомив, що заступник начальника відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП об`явив збір по тривозі. Близько 09.00 прибула на визначеній точці збору у м. Херсоні по вул. Адмірала Сенявіна, 128 (УПП в Херсонській області ДПП). Підполковником поліції Лехновською Г.Г. через заступника начальника ОСОБА_2. повідомлено наказ, що визначене місце евакуації та подальше несення служби буде відбуватись у м. Миколаїв. Також заздалегідь були підготовлені списки по особовому складу відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП. Також вищезазначену інформацію доведено ОСОБА_2. до особового складу поліцейських ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП.
Після евакуації до м. Миколаєва розроблений графік несення служби працівниками ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП, однак є співробітники, що не з`являються за місцем несення служби, яким неодноразово вказували про необхідність прибуття як безпосередніми командирами так і керівництвом відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний поліцейський взводу №2 відділу патрульної поліції в ЛР Крим та м Севастополі ДПП сержант поліції ОСОБА_5. пояснив, що виїхав з окупованої території Херсонської області 27.04.2022 року. Раніше не було змоги це зробити у зв`язку з тим, що окупаційні війська не пропускали без будь-яких причин та пояснень. Керівник підрозділу неодноразово наголошував та наказував, що потрібно евакуюватися до м. Миколаїв так як там тимчасово дислокується підрозділ відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції. У свою чергу наказ про евакуацію опитуваний виконав, по мірі змоги виїзду. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний поліцейський взводу №1 відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядовий поліції ОСОБА_6. пояснив, що виїхав з окупованої території Херсонської області 16.04.2022 року. Раніше не було змоги це зробити у зв`язку з тим, що окупаційні війська не пропускали без будь яких причин та пояснень. Керівник підрозділу неодноразово наголошував та наказував, що потрібно евакуюватися до м. Миколаїв так як там тимчасово дислокується підрозділ відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції. У свою чергу наказ про евакуацію опитуваний виконав, по мірі змоги виїзду. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний поліцейський взводу №2 відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП старший сержант поліції ОСОБА_7. пояснив, що виїхав з окупованої території Херсонської області 27.04.2022 року. Раніше не було змоги це зробити у зв`язку з тим, що окупаційні війська не пропускали без будь яких причин га пояснень. Керівник підрозділу неодноразово наголошував та наказував, що потрібно евакуюватися до м. Миколаїв так як там тимчасово дислокується підрозділ відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції, У свою чергу наказ про евакуацію опитуваний виконав, по мірі змоги виїзду. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний поліцейський взводу №1 відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП капрал поліції ОСОБА_8. пояснив, що виїхав з окупованої території Херсонської області 09.04.2022 року. Раніше не було змоги це зробити у зв`язку з тим, що окупаційні війська не пропускали без будь яких причин та пояснень. Керівник підрозділу неодноразово наголошував та наказував, що потрібно евакуюватися до м. Миколаїв так як там тимчасово дислокується підрозділ відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції. У свою чергу наказ про евакуацію опитуваний виконав, по мірі змоги виїзду. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Опитаний поліцейський взводу №1 відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП капрал поліції ОСОБА_9. пояснила, що виїхала з окупованої території Херсонської області 09.04.2022 року. Раніше не було змоги це зробити у зв`язку з тим, що окупаційні війська не пропускали без будь яких причин та пояснень. Керівник підрозділу неодноразово наголошував та наказував, що потрібно евакуюватися до м. Миколаїв так як там тимчасово дислокується підрозділ відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції. У свою чергу наказ про евакуацію опитувана виконала, по мірі змоги виїзду. Крім того особовому складу управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" від 10.03.2022 року №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.
Всупереч зазначеному, в порушення Присягу поліцейського ОСОБА_1 самоусунулась від виконання основних та додаткових завдань, покладених на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Такі дії інспектора ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет Національної поліції України.
ОСОБА_1 не повідомила про відсутність можливості виконати наказ про прибуття до УПП в Миколаївській області ДПП та не обґрунтувала причини невиконання наказу.
Таким чином, під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 з 23.04.2022 року по 03.05.2022 року була відсутня без поважних причин на службі, про що складено відповідний акт про відсутність на службі, що свідчить про вчинення нею дисциплінарного проступку, що тягне за собою накладення відповідного дисциплінарного стягнення.
ОСОБА_1 не виконала усного наказу начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП підполковника поліції Лехновської Г.Г. про евакуацію підпорядкованих працівників вказаного підрозділу з членами їх сімей в напрямку міста Миколаїв, про причину невиконання наказу та не прибуття до УПП в Миколаївській області ДПП не повідомила, натомість маючи змогу та достатній період часу для того щоб прибути для несення служби до УПП в Миколаївській області ДПП або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, відповідно до вимог наказу НПУ від 10.03.2022 року №190 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" цього не зробила.
19.05.2022 року наказом Департаменту патрульної поліції №288 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою    статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1 та 2 частини першої статті    18, частини другої статті    24 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених    наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора ВПП в АР Крим та м. Севастополі до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (п.1 наказу).
01.06.2022 року наказом Департаменту патрульної поліції №815 о/с відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0166215), інспектора, з 01.06.2022 року.
          Не погодившись з означеними діями та рішеннями ДПП позивач звернулась до суду з адміністративним позовом у цій справі.
          Суд першої інстанції вирішуючи спір між сторонами виходив з того, що наказ про звільнення позивача зі служби відповідає вимогам Закону, підстави для його скасування відсутні. Водночас суд зазначив, що позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за період з 24.02.2022.
          Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.
          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень    Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Згідно з п.13 ч.4 ст.9 Закону України "Про критичну інфраструктуру" до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Згідно ч.2, 3 ст.24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Таким чином, проаналізувавши вищенаведене можна дійти висновку, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції беруть на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, в свою чергу за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.1, 3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським    Конституції    і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених    статтею 18    Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. 
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч.1-4 та 6 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. 
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. 
Згідно ч.1,2 ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Відповідно до ч.1-11 ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. 
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений    наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (надалі - Порядок №893).
Згідно з пунктом 1, 2, 3, 4, 5 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення    закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції України і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені    Конституцією    та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені    законом    підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06.02.2020 року у справі №826/1916/17.
Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Так, суд встановив, що підставою для проведення службового розслідування був невихід на службу позивача, невиконання усного наказу начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі підполковника поліції Лехновської Г.Г. про евакуацію підпорядкованих працівників вказаного підрозділу з членами їх сімей в напрямку міста Миколаїв та невиконання наказу Національної поліції України №190 від 10.03.2022 року про деякі питання проходження служби поліцейськими на період воєнного стану.
Позивач посилається на те, що накази не були доведені до її відома, гуманітарні коридори були відсутні, відсутній транспорт, відсутність безпечних виїздів з окупованої території, тому вона не могла прибути до УПП в м. Миколаєві з поважних підстав.
Відповідно до ч.1 ,2, 4 ст.2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.
Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.
Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.
Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 ст.4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Наказ, прийнятий на основі    Конституції    та    законів України    і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (ч. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту).
Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.
Таким чином, проаналізувавши статтю 4 Дисциплінарного статуту можна дійти висновку, що наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно та з використанням технічних засобів зв`язку.
10.03.2022 року Національна поліція України видала наказ № 190 "Про деякі питання проходження поліцейськими служби в період дії воєнного стану", яким зобов`язала всіх поліцейських, які перебувають на тимчасово окупованих територіях протягом 1 доби виїхати на підконтрольну Україні територію для реєстрації та постановки на облік.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено порядок виконання наказу.
Так, відповідно до ч. 1 цієї статті, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту). Однак, позивач не повідомила негайно про відсутність можливості виконати наказ.
Позивач у позовній заяві зазначила, що громадяни України, які залишилися в окупації не мали можливості виїхати з регіону, так як не було створено безпечних умов, не було організовано транспорту та гарантій безпеки ні для виїзду поліцейських та їх родин, ні для цивільних осіб. При цьому позивач зазначає, що вона не намагалася покинути окуповану територію України та як зазначає, вона весь час перебувала за місцем проживання та на вулицю не виходила через стурбованість за своє життя. 
У висновку службового розслідування дисциплінарною комісією в ході опитування поліцейських ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП встановлено, що частина особового складу виїхала на підконтрольну територію з урахуванням обставин бойових дій. Решта залишились за місцем мешкання. Через декілька тижнів частково бойові дії в Херсонській області зменшили активність та з`явилась можливість виїзду особовим складом з окупованої Херсонської області на підконтрольну територію до м. Миколаєва.
При цьому, відповідно до довідки ВКЗ Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП від 03.08.2022 року в період, з 10 березня до 17 травня 2022 року, з тимчасово окупованої території Херсонської області, виїхало 163 поліцейських управління патрульної поліції в Херсонської області Департаменту патрульної поліції.
Крім того, відповідно до довідки УКЗ ГУНП в Херсонській області №1037/2/02-2022 від 31.05.2022 року станом на 24.02.2022 штатна чисельність поліцейських в ГУНП в Херсонській області складала 2419 одиниць, некомплект складав 302 посади, фактична чисельність поліцейських складала 2117 працівників. Станом на 18.04.2022 з тимчасово окупованої території України, зокрема м. Херсона та Херсонської області на підконтрольну Україні територію всього евакуювався (передислокувався) 781 поліцейський. Станом на 09.05.2022 - 1467 поліцейських. Станом на 31.05.2022 - 1525 поліцейських.
З листа Херсонської обласної військової адміністрації №01-01-66-2708/0/22/346 від 25.07.2022 року вбачається, що для евакуації співробітників обласної державної адміністрації, а також для сімей територіальних органів і інших структур Херсонської області 24.02.2022 року було поставлено 4 автобуси до будівлі Херсоноської обласної державної адміністрації. 
За інформацією Херсонської обласної військової адміністрації, станом на 30.05.2022 року, за даними операторів мобільного зв`язку тимчасово окуповану територію Херсонської області покинуло 178    224 особи жителів Херсонської області.
Суд зазначає, що служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, зокрема таких як: відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях.
При цьому позивачем не заперечується факт відсутності її на службі в період з 23.04.2022 року по 03.05.2022 року, та насамперед позивач підвереджує її фактичне перебування за місцем мешкання. В той же час, позивач у своїх поясненнях зазначає, що вона продовжувала перебувати в тому місці несення служби, яке їй було визначено до моменту окупації і законних підстав покидати це місце в неї не було. 
Фактично позивач, починаючи з 24.02.2022 року та до моменту звільнення зі служби, перебувала на окупованій території Херсонської області та про жодні спроби прибути до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв керівництву не повідомляла. Натомість зважала на відсутність можливості виїхати, що суперечить встановленим судом обставинам.
В свою чергу, позивач зазначає, що вона намагалася подати рапорт до Департаменту патрульної поліції за допомогою електронної пошти Департаменту патрульної поліції та зазначала, що повідомляла в.о. начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП про неможливість виїзду до міста Миколаєва.
Суд зазначає, що позивачем надано докази надсилання рапорту від 06.05.2022 року, в якому позивачем зазначено, що їй 03.05.2022 року на мобільний телефон надійшло повідомлення з інформацією про призначення службового розслідування та необхідність надання пояснень. Також у вказаному рапорті зазначено про відсутність можливості у позивача виїхати до міста Миколаєва.
В свою чергу, позивачем надано докази, які підтверджують, що вказаний рапорт не було доставлено до Департаменту патрульної поліції.
Таким чином з вказаного випливає, що позивач 03.05.2022 року була обізнана про необхідність прибуття до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції для надання пояснень щодо обставин справи. 
Крім цього, суд звертає увагу, що надіслання рапорту, який фактично не було доставлено Департаменту патрульної поліції, не може вважатися належним повідомленням відповідача про неможливість виконання позивачем наказу про евакуацію.
В свою чергу, пояснення позивача про повідомлення в.о. начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП ОСОБА_2. про неможливість виїзду до міста Миколаєва та надіслання на його особистий номер рапорту про неможливість виїзду до міста Миколаєва, не можуть вважатися доказами в адміністративному судочинстві та не можуть підтвердити або спростувати фактичні обставини справи. 
Крім цього, в своїх поясненнях позивач зазначає, що діловодом ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП Соболєвою Т.В. направлялось на електронну адресу Управління документального забезпечення ДПП та Департаменту патрульної поліції рапорти про неможливість виїзду та про ознайомлення з наказом №535 від 03.05.2022 року відповідно.
Проте суд зазначає, що доказів доставлення (отримання) Управлінням документального забезпечення ДПП та Департаментом патрульної поліції файлів, які містять назву рапортів матеріали справи не містять. Крім цього, з наданих доказів не можливо встановити змісту направлених рапортів. 
Також суд звертає увагу, що у висновку службового розслідування від 17.05.2022 року зазначено, що позивач не повідомила про відсутність можливості виконати наказ про прибуття до УПП в Миколаївській області ДПП та не обґрунтувала причини невиконання вказаного наказу.
Крім цього, висновок службового розслідування не містить пояснень діловода Соболєвої Т.В. до ВПП в АР Крим та м. Севастополі про подання позивачем означених рапортів та в.о. начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП ОСОБА_2. про надіслання на його особистий номер рапорту про неможливість виїзду.
Таким чином, вказані пояснення позивача не можуть підтвердити фактичне повідомлення позивачем керівництва про неможливість виконання наказу про евакуацію та наказу №190 від 10.03.2022 року, а також надання пояснень по службовому розслідуванню. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що   статтею 24 Закону № 580-VIII   установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства вбачається, що всі поліцейські з 24.02.2022 року зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.
Перебуваючи на посаді поліцейського, повинен виконувати обов`язки щодо захисту загальнодержавних інтересів, у тому числі, й під час воєнного стану, оскільки склав Присягу поліцейського та несе службу особливого характеру.
Вказані  позивачем підстави для залишення на окупованій території Херсонської області не є для поліцейського поважною причиною для самовільного залишення місця служби та дислокації підрозділу, де служила позивач.
Також, відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції",    Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).
Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція).
Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень    Конституції    та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені    Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до    Конституції    та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Пунктом 3 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Суд наголошує, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.
Крім того, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено    законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року по справі №815/4478/16.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильно зазначив, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану на території України. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з п.8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених    статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Відповідачем доведено та підтверджено наявність скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який полягав у вчиненні нею прогулу.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Отже, накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу Департаменту патрульної поліції №288 від 19.05.2022 року та наказу Департаменту патрульної поліції №815 о/с від 01.06.2022 року в частині, що стосується позивача.  Також відсутні і підстави для задоволення і решти позовних вимог як таких, що є похідними.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Посилання позивача на практику Верховного Суду в адміністративній справі №620/4545/22 як на підставу для задоволення позовних вимог в цій справі, суд апеляційної інстанції не приймає, адже обставини у справі №620/4545/22 та у справі № 160/20149/22 є різними. Так, у справі №620/4545/22 позивач покинув 25.02.2022 місце постійної дислокації підрозділу поліції та виїхав за межі міста Чернігів. Позивач вказав, що неправильно зрозумів наказ керівництва про евакуацію. Також, спріним в зазначеній справі є строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку з наведеним, справу касаційним судом направлено на новий розгляд  для з`ясування всіх фактичних обставин. Натомість, у справі, що розглядаєтсья  до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби через невиконання наказу керівництва про виїзд з тимчасово окупової території, не прибуття до місця несення служби, не вихід на роботу з 24 квітня 2022 року по 03 траваня 2022 року, позивач обгрунтовує позовні вимоги неможливістю виконання наказу в умовах воєнного стану та окупації м. Херсон. 
          Стосовно вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь суми додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
          Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно статті 2 Закону України "Про національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Статтею 94 Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення    визначає Міністр внутрішніх справ України.
За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом.
Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №260) ці Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).
Згідно п.3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять:
1) посадовий оклад;
2) оклад за спеціальним званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);
4) премії;
5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до п.6, 9 Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.
При виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні"  та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції від 28.02.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування застосовується з 24.02.2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 року до згаданої постанови №168 від 28.02.2022 року були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів "та поліцейським" доповнено словами ", а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка",".
          При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 року передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Отже, з 24.02.2022 року у поліцейських, які проходять службу у підрозділах, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30    000,00 гривень щомісячно. А у тих поліцейських, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100    000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
          При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язковою підставою для виплати поліцейському додаткової винагороди є, зокрема, факт несення відповідної служби в умовах воєнного стану.
          Встановлені обставини справи свідчать, що з 24.02.2022 позивач постійно перебувала в м. Херсон. Як ОСОБА_1 сама зазначає в своєму адміністративному позові, вона функціональних обов`язків не виконувала, постійно перебувала за місцем своєї реєстрації на тимчасово окупованій териорії Херсонської області, не покидала житла без крайньої необхідності, постійно знаходилась вдома, оскільки боялась спровокувати ворожі військові патрулі, мала побоювання, що в разі якщо вони дізнаються про те, що позивач працює в органах поліції можуть застосувати до неї насильсьтво чи вбити. 
Також, відповідач заперечує фактичне залучення позивача до несення служби під час воєнного стану, матеріали справи не містять наказів ДПП про таке залучення.  Відповідач вказує, що ОСОБА_1 в м. Херсоні не могла нести службу та виконувати завдання з охорони публічного порядку у зв`язку з  відсутністю для цього відповідних сил та засобів на вказаній території в обумовлений період.  
          Таким чином, очевидним є те, що позивач у період з 24.02.2022 не несла відповідної служби і органах поліції під час воєнного стану, за виконання якої постановою КМУ №168 передбачена додаткова винагорода у розмірі 30   000 грн, а тому не набула права на отримання додаткової винагороди. 
Вищенавведене залишилося поза увагою суду першої інстанції внаслідок чого, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.
З урахуванням вищевикладенного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року,  зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову доплату, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністартивного суду від 20.03.2023 в адміністративній справі № 160/20149/22 - скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року,  зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову доплату, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року та прийняти нову постанову в цій частині.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року,  зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову доплату, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 в адміністративній справі № 160 /20149/22 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук